Справа № 450/1242/24 Провадження № 2/450/281/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Даниліва Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області,

про (предмет позову): визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право на земельну частку (пай), розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН № 536437 від 14.03.2003 року, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області,

підстава позову (позиція позивача):

позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та продовжувала обробляти та доглядати за спадковим майном після його смерті. У позасудовому порядку позивач не має можливості здійснити спадкування, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

Позиція відповідача: представник у судове засідання не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

25.03.2024 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2000 року, виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

В день смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, в склад якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН № 536437 від 14.03.2003 року, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області, що належала померлому на підставі сертифіката на середню земельну частку (пай) серія РН № 536437 від 14.03.2003 року.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_3 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, відповідно до статті 529 ЦК України 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 належить його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 20.01.1981 року).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.05.2000 року, виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

В день смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в склад якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН № 536437 від 14.03.2003 року, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_4 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, відповідно до статті 529 ЦК України 1963 року.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилася (витяг із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину за № 80524897 від 19.03.2025 року).

Отже у відповідності до вказаних норм позивач та його мати ОСОБА_2 фактично вступили в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , тобто успадкували в рівних частках право на земельну частку (пай) розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що числилась за померлим згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН №536437.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10.02.2004 року, виданим виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

В день смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, в склад якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН № 536437 від 14.03.2003 року, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_2 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово, відповідно до статті 529 ЦК України 1963 року.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилася (витяг із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину за № 80524883 від 19.03.2025 року).

Відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки № 153 від 04.03.2024 року, виданої Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області на момент смерті ОСОБА_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зазначені обставини, а також довідка № 153 від 04.03.2024 року, виданої Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області підтверджують той факт, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , який на момент смерті спадкодавця проживав з останнім та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляв про відмову від спадщини, а отже, згідно статті 1268 ЦК України, вважається таким, що спадщину прийняв.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право на земельну частку (пай), розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії РН № 536437 від 14.03.2003 року, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 23.07.2025 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , с. Давидів, вул. Незалежності, 1А.

СуддяЄ. О. Данилів