Справа № 369/5693/25
Провадження №2/369/6714/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі № 369/5693/25 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

В С ТА Н О В И Л А:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Кивської області перебуває цивільні справа № 369/5693/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

27 жовтня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Петльованої Н.С. до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що з січня 2004 року по 24 грудня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

24 грудня 2011 року між сторонами було укладено шлюб та зареєстровано Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис за № 467.

У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач проживали разом, стосунки подружжя були пов?язані спільним побутом, правами та обов?язками, притаманними сім?ї. Проте, сімейне життя у сторін не склалися та 22 січня 2025 року заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі № 346/5910/24 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Так, за шлюб ОСОБА_1 між ОСОБА_2 , останнім було набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 49,20 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м. Право власності зареєстровано на ім?я ОСОБА_2 та підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, який укладений 14 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_2 , посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1379, витягом з Державного реєстру речових прав від 14 жовтея 2024 року за № 399125681, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 57094715.

Представник позивача зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, оскільки спірне нерухоме майно, про поділ якого заявлені вимоги, як спільної сумісної власності, зареєстроване за відповідачем, останній може розпорядитися цим майном.

Так, зокрема, наразі на розгляді Святошинського районного суду міста Києва перебуває справа № 759/16628/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном. Підставою для звернення до суду з таким позовом стало те, що позивачу стало відомо, що у квартирі АДРЕСА_1 , співвласником якої вона є, вселилася інша особа без згоди позивачки та створює їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою; неодноразові вимоги про виселення з квартири в добровільному порядку результатів не дали, внаслідок чого позивач змушена звертатися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном.

Представник позивача вважає, що метою забезпечення позову у цій справі є збереження зареєстрованого за відповідачем майна для виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Відповідні заходи забезпечення позову (арешт на спірне майно) лише тимчасово обмежують право особи на розпорядження належним їй майном та жодним чином не впливають на реалізацію права володіння та користування ним.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Згідно правил ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет та підстави спору, який виник між сторонами, співмірність обраних позивачем видів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя дійшов висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Інформація про третю особу: Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд", , адреса місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Омеляновича - Павленка, буд. 4/6,

Суддя: Ірина КОЗАК