Справа № 565/2219/25
Провадження № 2/565/776/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Процент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 40 500,00 грн заборгованості за кредитним договором №8818 від 18 березня 2024 року, 2422,40 грн судового збору, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 18 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено договір №8818 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн, строком на 365 днів (до 18 березня 2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану ПАТ «КБ «Акорбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 01 травня 2025 року становить: 4 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 36 500,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18 березня 2024 року по 18 березня 2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та графіку платежів.

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року залишено без розгляду відзив ОСОБА_1 , відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Процент» про визнання недійсним кредитного договору №8818 від 18 березня 2024 року, повернуто заявнику.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Процент».

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: 4 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2 000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, вказав, що умови договору про нарахування процентів є несправедливими, кабальними та порушують законодавство України. Відповідач визнав факт укладення договору та отримання кредитних коштів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 березня 2024 року ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №8818 відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені договором.

Згідно з п.1.2. договору процентна ставка за користування кредитом становить - 2,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою.

Відповідно до п.1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 17 днів. детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до Договору.

В п.1.7. договору зазначено, що товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом.

Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в додатку №1 до договору (п.1.8. договору).

Додатком №1 до договору №8818 від 18 березня 2024 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, у якій зазначено, що сума платежу за розрахунковий період складе 40 500,00 грн, загальні витрати за споживчим кредитом складуть 36 500,00 грн, денна процентна ставка складає 2,5%, розрахунок денної процентної ставки: (36500.00/4000.00)/365*100%, проценти за користування кредитом складуть 36 500,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 200588,02% річних, загальна вартість кредиту складе 40 500,00 грн.

Договір №8818 від 18 березня 2024 року та додаток №1 до нього підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 181575.

Підписавши вказаний договір, відповідач погодився із зазначеними у договорі умовами та взяв на себе зобов`язання з їх виконання.

З довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 29 квітня 2025 року убачається, що на підставі договору №41466388-1_06/09/23 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «ФК «Процент» успішно проведено платіж в системі. Номер в системі FONDY: 766550425. Номер операції: 103008=e9b5e77c-bddc-4127-a79a-e6abab49bac5=27315. Дата проведення платежу: 18 березня 2024 року, призначення платежу: перерахування коштів за договором 8818 від 18 березня 2024 року на умовах фінансового кредиту, сума платежу: 4 000,00 грн, валюта платежу: UAH, платіжний метод: карта MASTERCARD, статус платежу: approved, номер карти: НОМЕР_2 , банк картки отримувача: FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK

На виконання ухвали суду ПАТ КБ «Акордбанк» у листі №БТ-4817- від 23 вересня 2025 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 , фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , згідно з долученою випискою про рух коштів по вказаній карті 18 березня 2024 року на карту зараховано кошти в сумі 4 000,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Процент» за договором №8818 від 18 березня 2024 року станом на 01 травня 2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором становить 40 500,00 грн в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4 000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 36 500,00 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір №8818 від 18 березня 2024 року, ТОВ «ФК «Процент» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 18 березня 2024 року на картковий рахунок позичальника кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості по тілу кредиту не заперечується, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту за договором №8818 від 18 березня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У договорі №8818 від 18 березня 2024 року сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить - 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, строк надання кредиту 365 днів - до 18 березня 2025 року.

24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.

Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Тобто, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Судом здійснено перерахунок заборгованості за процентами за користування кредитом в межах визначеного договором строку кредитування з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» згідно з яким загальний розмір заборгованості відповідача за процентами складає 16 740,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за договором №8818 від 18 березня 2024 року становить 20 740,00 грн (4 000,00 грн тіло кредиту + 16 740,00 грн проценти за кредитом) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач також просить стягнути з відповідача 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, витягу з Реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 28 лютого 2025 року, акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 28 лютого 2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1937 від 28 лютого 2025 року про оплату за надання юридичних послуг до договору №03/06/2024 від 03 червня 2024 року.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.

Враховуючи характер правовідносин у цій справі, часткове задоволення позовних вимог, проаналізувавши обсяг наданих позивачу послуг з правничої допомоги, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 20 740,00 грн заборгованості за договором №8818 від 18 березня 2024 року, 1 240,51 грн судового збору, 2 000,00 грн витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (б-р Вацлава Гавела, буд.4, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя Г.В. Бренчук