Справа № 450/5208/24 Провадження № 2/450/728/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,в якому позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданий 27.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 253 від 16.05.1997 року та зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 496.

В обґрунтування позову, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після смерті якої відкрилася спадщина, яка, окрім іншого, складається з права на земельну часту (пай) розміром 2,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, надану на підставі розпорядження Пустомитівської РДА Львівської області № 253 від 16.05.1997 року, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Львівської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 не розпорядилася своїм майном, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом в порядку черговості. Позивачка, яка є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 , прийняла спадщину після смерті матері, оскільки мати постійно проживала разом з нею до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік спадкодавці, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , проте жодних дій для прийняття спадщини не вчиняли. Позивачк не може оформити спадкові права після смерті матері у нотаріальному порядку оскільки, правовстановлюючий документ - сертифікат на право приватної власності на землю не відповідає формі сертифікату на право на земельну частку пай, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» та спадкодавця постійно проживала до смерті з позивачкою без реєстрації місця проживання. У зв`язку із наведеним, просить позов задоволити.

Позивач та її представник - адвокат Сидорак Н. Б. в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказують на те, що позовні вимоги підтримують та просять такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та просить судові засідання проводити без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 27.05.2014 року Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка окрім іншого, складається з права на земельну часту (пай) розміром 2,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Львівської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вказана земельна частка (пай) належала згідно сертифікату на право на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 4749, зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 496 на підставі розпорядження Пустомитівської РДА Львівської області № 253 від 16.05.1997 року.

За п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 на випадок своєї смерті не розпорядилась спадковим майном, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру заповіти № 78937502 від 29.10.2024 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 78937493 від 29.10.2024 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України,який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємицями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З свідоцтва про народження, що видане 14.03.1964 року сільською радою села Дмитрів Пустомитівського району Львівської області серія НОМЕР_3 вбачається, що матір`ю ОСОБА_7 є ОСОБА_5 .

З свідоцтва про укладення шлюбу видане Дмитрівською сільською радою народних депутатів 04.08.1984 року серія НОМЕР_4 вбачається, що 04.08.1984 року було укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що чоловік спадкодавці ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.11.2003 року серія НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до акту обстеження проживання Дмитрівського старостинського округу Щирецької селищної ради ОСОБА_5 до моменту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За свідченнями сусідів не проживала за даною адресою з 2008 року.

Відповідно до акту обстеження проживання Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради № 60 від 14.10.2024 року ОСОБА_1 , 1963 р. н. була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Сусіди підтверджують, що разом із нею проживала без реєстрації з 2008 року її мати до дня її смерті ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з п. 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (зі змінами від 04.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Аналогічну позиція висловив ВСУ в ухвалі від 11.03.2009 року № 6-7165св09, ухвалі від 03.11.2010 року № 6-2064св10 та ухвалі від 24.01.2011 року № 6-2064св10, а також ВССУ в ухвалі від 08.07.2015 року № 6-14554св15, ВС у постанові від 07.11.2018 року справа №336/709/18-ц, ВС у постанові від 01.08.2018 року справа № 212/9157/15-ц...

Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджують той факт, що спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 є її донька, ОСОБА_1 , позивач у справі відповідно, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, та те, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , те, що правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавці - сертифікат на право приватної власності на землю не відповідає формі сертифікату на право на земельну частку пай, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», що є перешкодою для реалізації спадкових прав позивачки в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись, ст. 16, 1223, 1225 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 2,4,5,11,13,141, ч. 2 ст.247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) - задоволити.

Встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданий 27.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 253 від 16.05.1997 року та зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 496.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.04.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук