Справа № 472/1122/25
Провадження №2/472/644/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, спрощеному позовному проваджені, в залі суду с-ща Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2025 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В позовній заяві представник позивача зазначила, що 15 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області.

У період шлюбу у них народилися діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Спільне життя подружжя не склалося, а тому 20 грудня 2023 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено рішення у справі №472/969/23, яким шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю.

Відразу після розірвання шлюбу відповідач брав участь в утриманні дітей. Зокрема останній перераховував на банківський рахунок позивачки грошові кошти в розмірі 10000 грн.

щотижня. В подальшому розмір грошових коштів, які відповідач перераховував на утримання дітей значно зменшився та становив в середньому від 12000 грн. до 17000 грн. на місяць.

В останній час у позивача з відповідачем відбуваються суперечки з приводу сплати аліментів та їх розмір. За такого, з метою визначення розміру аліментів, які необхідні на утримання дітей сторін, позивачка вимушена звернутися до суду, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами позивачки він не згоден, оскільки вважає, що аліменти мають стягуватися не у твердій грошовій сумі, а у частці від його доходу. Для стягнення аліментів у сумі 20000 грн. щомісяця він має отримувати дохід від своєї діяльності приблизно 60-70 тис. грн. в місяць стабільно. Як ФОП за звітний 2024 рік відповідач отримав дохід від своєї діяльності в межах суми 640915 грн. в рік (це біля 50000 грн. на місяць), але з цієї суми він сплачує єдиний податок в межах 20000 грн., ЄСВ 22% від суми доходу та військовий збір. І цей дохід не є однаковим та стабільним щомісяця. Тобто є періоди часу, коли він не має такого заробітку, щоб забезпечити сплату аліментів в сумі 20000 грн. та забезпечити себе. Крім того, за вимогами ст. 195 СК України, заборгованість по аліментах платника аліментів, який є фізичною особою-підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 не в змозі сплачувати аліменти в сумі 20000 грн., а згоден сплачувати у частці від доходу, а саме 1/3 частину на двох дітей, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі та з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Додатково вказав, що крім податків та обов`язкових платежів йому також необхідно щомісяця сплачувати орендну плату за оренду приміщення магазину, в якому він здійснює свою підприємницьку діяльність у сумі 16000 грн., оскільки інших видів діяльності та доходів він не має.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 15 березня 2008 року уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 06 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Від шлюбу мають дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/969/23 від 20 грудня 2023 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як стверджує позивачка у позові, діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, про що надала Витяги з Реєстру територіальної громади №2024/007080701 та №2024/007080659, з яких вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами та роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціальних магазинах. Його дохід за період з січня 2024 по грудень 2024 року склав 640915 грн., з яких сплачено податок у розмірі 20526 грн.

Крім того, ОСОБА_2 орендує приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , площею 75 кв. м., в якому веде свою підприємницьку діяльність та щомісяця сплачує орендодавцю ОСОБА_5 орендну плату в розмірі 16000 грн., що підтверджується Договором оренди приміщення від 28 липня 2025 р.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку у власності ОСОБА_2 є землі сільськогосподарського призначення кадастровий № :01:000:0777 площею 6.5498 та землі житлової та громадської забудови кадастровий № :04:037:0742 площею 0.0164.

За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип «змагальності сторін у цивільному процесі».

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін.

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Статтею 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, ні позивачем, ні відповідачем не надано суду доказів на підтвердження необхідності саме вказаного кожним з них та на їх переконання розміру аліментів, які б були достатніми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в їх матеріальному утриманні.

З урахуванням обставин справи, враховуючи вік дітей, їх стан здоров`я та потреби, необхідність забезпечення їм рівня життя, необхідного для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тобто їх гармонійного розвитку, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших дітей, непрацездатних дружину чи батьків не має, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 12000 грн. щомісячно, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім розміром стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 22 вересня 2025 рік і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дітей, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 22 вересня 2025 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дітьми повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставину справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. (детальний опис робіт та наданих послуг виконаних адвокатом згідно умов Договору про надання правничої допомоги №44/25 від 17.06.2025 р., укладеного між адвокатом Губською Ю.О. та ОСОБА_3 ; розмір витрати на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді становить 7000 грн.; ордер від 01.09.2025 р.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії МК №001429), розмір яких є співмірним із складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг.

Керуючись ст. ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 22 вересня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївської області Тустановський А.О.