Провадження № 2-о/127/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Мельник А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 17.07.2015 року, та за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, після розірвання шлюбу протягом 3 років колишній чоловік вчиняє насильство щодо неї, погрожує, залякує її та членів її родини, в присутності дитини висловлюється нецензурною лайкою в адресу заявниці та погрожує застосуванням фізичної розправи та насильства, вимагає, щоб заявниця повернулася до нього та вела шлюбне життя, незважаючи на її категоричні заперечення щодо цього. Вказане завдає психологічної травми та шкоди заявниці, вона постійно перебуває у стані психологічного дискомфорту та психологічного насильства. Самостійно захистити себе заявниця не може, оскільки, звернення до правоохоронних органів не дають результату. Поведінка ОСОБА_3 викликає у заявниці побоювання за її безпеку та безпеку її родини, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , у якій просить суд заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання за адресою: АДРЕСА_1 та місця перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань до 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Встановити строк дії обмежувального припису 6 місяців.

Ухвалою суду від 16.09.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.09.2025 року та 01.10.2025 року судом було витребувано докази по справі.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали та просила задовольнити. ОСОБА_1 додатково зазначила, що навіть під час розгляду заяви про видачу обмежувального припису в суді ОСОБА_3 продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви у повному обсязі. Вказав, що після розірвання шлюбу він намагався налагодити відносини із колишньою дружиною, він бажає бачитися на приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак, ОСОБА_1 постійно не дозволяє бачитися з дитиною, чинить перешкоди у спілкуванні з нею. Саме через недостатність зустрічів з дитиною між ними виникають конфлікти. Додатково зазначив, що він змушений шукати зустрічі з дитиною біля садочка, для того щоб побачитися, чекати біля місця проживання заявниці чи перебування у баби для можливості побачитися з дитиною. Будь-якого насильства психологічного чи фізичного характеру відносно ОСОБА_1 він ніколи не вчиняв. На противагу неї, яка розпилювала відносно нього газовий балончик та разом з братом била його.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька. Однак, за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022 року шлюбі між ними було розірвано (а.с.11).

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 придбали у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 квартири під АДРЕСА_3 (а.с.6-8).

Відповідно до Довідки про склад сім`ї №016 від 22.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.9).

З Талону-повідомлення єдиного обліку №17994 від 06.08.2025 року вбачається, що 06.08.2025 року о 18 год. 39 хв. надійшла заява від ОСОБА_1 , яка просить прийняти міри до її колишнього чоловіка, з яким стався конфлікт (.с.10).

На аркушах справи №12-18 містяться фотодокази перепески у соціальній мережі Telegram - нецензурна лайка, погрози зі сторони абонента « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також, за клопотаням заявника ОСОБА_1 судом було витребувано докази по справі.

Відповідно до матеріалів звернення №9792 від 06.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до поліції з приводу конфлікту з колишнім чоловіком ОСОБА_3 .

Інші затребуванні докази суд не приймає до увги, оскільки матеіали звернення №4876 стосуються періоду 2023 року, а інші матеріали звернення стосуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 що не є учасником справи.

Крім того, суд під час розгляду справи не приймає до уваги надані в судовому засідані ОСОБА_3 докази, оскільки вони були подані до суду із порушення процесуальних норм для подання доказів, тому були повернуті останньому.

В судовому засіданні, окрім вказано, була допитана свідок ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що її дочка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Причиною розірвання шлюбу між сторонами стали сварки та зловживання алкогольними напоями зі сторони ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 постійно чинити психологічний тиск на ОСОБА_1 , погрожує їй, приїжджає уночі за адресою проживання до ОСОБА_1 . Вказне є нестрерпним та спричиняє психологічний дискомфорт усій родині. Крім того, ОСОБА_3 без будь-яких на те підстав приїжає до батьків свідка, погрожує їм.

Таким чином, під час судового розгляду заяви судом встановлено, що між колишнім подружжям склалися неприязні відносини. Між ними постійно виникають конфлікті ситуації, ініціаторами яких є обидві сторони. При цьому, як встановлено судом ОСОБА_3 чинить психологічний тиск на колишню дружину ОСОБА_1 , що проявляється у телефонних дзвінках, переписка, відвідувань місця проживання.

Необхідність видачі обмежувального припису ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що її колишній чоловік ОСОБА_3 неодноразово вчиняв щодо неї психологічне насильство.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на ньогообов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами дослідження фактичних обставин справи та наданих доказів, суд приходить до висновку, що перед судом частково доведено відповідні ризики, які обумовлюють безальтернативну необхідність застосування судом до ОСОБА_3 запропонованих заявником спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству терміном у 6 місцяів.

Разом з тим, оскільки заявниця потерпає від домашнього насилля, що здійснюється ОСОБА_3 , та спричиняє душевні хвилювання останній, суд вбачає підстави видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 та заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання за адресою: АДРЕСА_1 та місця перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань до 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Встановити строк дії обмежувального припису 2 (два) місяці.

Застосування таких заходів та терміну їх дії у даній ситуації в повній мірі відповідає інтересам заявниці, яка не бажає бачитись та спілкуватись з ОСОБА_3 , оскільки вона боїться повторення неправомірних дій зі сторони колишнього чоловіка.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 82, 350-1-350-8, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 шляхом:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання за адресою: АДРЕСА_1 та місця перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань до 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

Встановити строк дії обмежувального припису 2 (два) місяці.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 21.10.2025 року.

Суддя: