Провадження №: 2/336/3252/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Разом із позовом позивачем заявлене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.07.2025 року позивач направила до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. Визнана обов`язковою участь позивача в судовому розгляді цивільної справи.

В судове засідання 10.09.2025 року учасники, повідомлені про місце та час розгляду справи судовими повістками, направленими за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України.

Поштове відправлення не було отримане позивачем та повернулось до суду через закінчення встановленого терміну зберігання.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, ухвалою суду від 10.09.2025 року визнана обов`язковою участь позивача в судовому розгляді цивільної справи.

Натомість, у судове засідання 24.10.2025 року учасники, повідомлені про місце та час розгляду справи судовими повістками, направленими за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Поштове відправлення не було отримане позивачем та повернулось до суду через відсутність адресата за вказаною адресою.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку в судове засідання всіх учасників справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників, суд керується наступним.

Стаття 4 ч. 1 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно зі ст. 223 ч. 1 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вказує ст. 223 ч. 2 п. 5 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, у тому числі, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

За ст. 223 ч. 5 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до статті 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вказував Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 560/5541/20, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Оскільки позивач повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись до суду через закінчення встановленого терміну зберіганна та відсутність адресата за вказаною адресою, хоча позивач була обізнаною про виклики в судові засідання, оскільки отримувала повістки у додаток Viber, що підтверджується відповідними довідками, проте ОСОБА_1 двічі не з`явилась до суду, тому враховуючи положення ст. 257 ЦПК України, суд вважає за можливе залишити позов без розгляду через неявку позивача, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, що цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах ВС № 465/6555/16-ц від 28.10.2021 року, № 310/12817/13 від 22.05.2019 року.

За ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 223, 257, 258, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.І. Дацюк