Справа № 681/853/25
Провадження 2/681/580/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Козюк Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 126 181 грн 21 коп. заборгованості за договорами позики та кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 11.08.2024 укладено договір позики № 73522615 на суму 10 000 грн, а 26.08.2024 укладено договір позики № 2175939 на суму 14 000 грн. 24 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено кредитний договір № 4835129 на суму 6 500 грн. Крім того, 29.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33132-07/2024 на суму 10 000 грн.

Згідно умов даних договорів відповідачка зобов`язалась повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами.

Проте, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме:

за договором позики № 73522615 від 11.08.2024: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3150 грн заборгованість за відсотками, 4 860,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою;

за договором позики № 2175939 від 26.08.2024: 14 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 40,60 грн заборгованість за відсотками, 7 000,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, 3 865,40 грн комісія за надання позики;

за кредитним договором № 4835129 від 24.07.2024: 10 499,99 грн заборгованість за основною сумою боргу, 38 270,07 грн заборгованість за відсотками, 5 250 грн заборгованість за штрафами;

за кредитним договором № 33132-07/2024 від 29.07.2024: 9 998 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14 247,15 грн заборгованість по процентах, 5000 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Товариство уклало договори факторингу: 14.06.2021 за №14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 22.04.2025 за № 22042025 з ТОВ «Лінеура Україна» та 24.12.2024 за № 24122024 з ТОВ «Аванс кредит», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачкою.

Відповідно до ухвали судді від 11 липня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачці копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими документами надсилались судом за її зареєстрованим місцем проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 22.07.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим адресату. ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на позов не подала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 11.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73522615, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит на суму 10 000 грн на строк 30 днів, з денною процентною ставкою 1,05 %, дата повернення позики 09.09.2024. Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 41758, про що свідчить п.29 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін».

26.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою ставкою) № 2175939, за умовами якого відповідачці надано позику на суму 14 000 грн на строк 30 днів, з процентною ставкою з другого дня користування до дати повернення 0,01 % в день, сплатою комісії за надання позики в розмірі 27,61 % від суми наданої позики, що складає 3865,40 грн, дата повернення позики 24.09.2024. Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 808656, про що свідчить п.29 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін».

24.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4835129, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит на суму 6 500 грн на строк 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, з стандартною процентною ставкою 1,50 % в день та зниженою процентною ставкою 1,43 % за кожен день користування, яка застосовується за умови сплати клієнтом до 22.08.2024 коштів в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснення часткового дострокового повернення кредиту. Вказаний договір та додаток № 1 до нього таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 24.07.2024 підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 54896, про що свідчить п.29 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» та відомості додатку № 1 до договору.

Крім того, 29.07.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачкою укладено договір про надання фінансового кредиту № 33132-07/2024, за яким їй надано кредит на суму 10 000 грн під 1,50 % на день строком 120 днів, дата повернення кредиту 25.11.2024. Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W3565.

За умовами договору позики № 73522615 та кредитних договорів №4835129 від 24.07.2024 та № 33132-07/2024 від 29.07.2024 кредитні кошти надаються позичальниці безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 , а за договором позики № 2175939 від 26.08.2024 - на рахунок з використанням картки НОМЕР_2 .

Також відповідно до умов даних договорів відповідачка зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами.

Згідно з відомостями листа ТОВ «Пейтек» № 33 від 22.04.2025, останнім, на виконання укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 03.01.2024, 24.07.2024 було здійснено перерахування коштів від Товариства на рахунок позичальниці маска картки № НОМЕР_4 у розмірі 6 500 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 100656 від 23.04.2025, останнім, на виконання укладеного з ТОВ «Аванс кредит» договору про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022, 29.07.2024 було здійснено перерахування коштів від Товариства на рахунок позичальниці маска картки № НОМЕР_4 у розмірі 10 000 грн.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством укладено договір факторингу № 14/06/21, порядок автоматичної пролонгації строку вказаного договору визначено додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 до нього, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату відступило для Товариства право грошової вимоги до боржників, перелік яких вказаний у відповідних Реєстрах Боржників.

Відповідно до додаткової угоди № 45 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.12.2024 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 40 від 23.12.2024 кількістю 4164. За даними витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 73522615 в сумі 18 010,00 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3 150,00 грн заборгованість за відсотками, 4 860,00 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою.

Отримані права грошової вимоги до боржників за додатковою угодою № 45 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, в тому числі до відповідачки, Товариство оплатило, що підтверджується платіжною інструкцією № 587 від 27.12.2024.

Відповідно до додаткової угоди № 47 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.01.2025 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 41 від 24.01.2025 кількістю 4364. За даними витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 2175939 в сумі 24 906,00 грн, з яких: 14 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 40,60 грн заборгованість за відсотками, 7000,00 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою, 3865,40 грн заборгованість за комісією.

Отримані права грошової вимоги до боржників за додатковою угодою № 47 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, в тому числі до відповідачки, Товариство оплатило, що підтверджується платіжною інструкцією № 634 від 28.01.2025.

22.04.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством укладено договір факторингу № 22042025. Згідно з актом прийому-передачі від 22.04.2025 реєстру боржників Товариство прийняло від ТОВ «Лінеура Україна» реєстр боржників кількістю 2666 та сплатило плату за отримані права вимоги, що підтверджується даними платіжної інструкції № 706 від 25.04.2025. Відповідно до витягу з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4835129 в сумі 54 020,06 грн, з яких: 10 499,99 грн заборгованість за основною сумою боргу, 38 270,07 грн заборгованість за відсотками, 5250 грн заборгованість за штрафами.

24.12.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 24122024. Відповідно до акту прийому-передачі від 24.12.2024 реєстру боржників Товариство прийняло від ТОВ «Аванс кредит» реєстр боржників кількістю 7751 та сплатило плату за отримані права вимоги, що підтверджується даними платіжної інструкції № 588 від 27.12.2024. Відповідно до витягу з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 33132-07/2024 в сумі 29 245,15 грн, з яких: 9 998,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14 247,15 грн заборгованість за відсотками, 5 000 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки за вище зазначеними договорами позики та кредитними договорами.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 73522615 станом на 23.12.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 18 010,00 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3 150,00 грн заборгованість за відсотками, 4 860,00 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування кредитом.

За даними розрахунку заборгованості за договором позики № 2175939 станом на 24.01.2025 за відповідачкою рахується заборгованість в загальному розмірі 24 906,00 грн, з яких: 14 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 40,60 грн заборгованість за відсотками, 7000,00 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування кредитом, 3865,40 грн заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4835129 станом на 22.04.2025 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 54 020, 06 грн, з яких: 10 499,99 грн заборгованість за основною сумою боргу, 38 270,07 грн заборгованість за відсотками, 5 250 грн заборгованість за штрафами; відповідачкою 22.08.2024 здійснено платіж на виконання умов договору в розмірі 4146,91 грн, з яких 0,01 грн зараховано на погашення тіла кредиту та 4146,90 грн на погашення процентів за користування ним.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 33132-07/2024 станом на 24.12.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 29 245,15 грн, з яких: 9998 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14247,15 грн заборгованість за відсотками, які нараховані за період з 23.08.2024 по 25.11.2024 (95 днів), 5000 грн заборгованість за штрафними санкціями; при визначенні розміру заборгованості враховано здійснення відповідачкою платежів 20.08.2024 та 22.08.2024 на погашення тіла кредиту в розмірі 2 грн та процентів за користування ним в сумі 25 грн.

Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Договори позики та кредиту підписані електронним підписом позичальниці, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачкою матеріали справи не містять.

Зважаючи на оформлені у встановленому порядку договори позики і кредиту та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за користування ними та комісії з боржниці.

Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основного зобов`язання за договором позики № 73522615, суми основного зобов`язання, процентів за користування кредитом та комісії за його надання за договором позики № 2175939, суми основного зобов`язання за кредитним договором № 33132-07/2024 в заявлених позивачем розмірах.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10 999,99 грн за кредитним договором № 4835129 суд зазначає про таке.

Сукупністю досліджених судом доказів, а саме, даними договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4835129 від 24.07.2024, додатку № 1 до нього таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 24.07.2024, які підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, листа ТОВ «Пейтек» № 33 від 22.04.2025 ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Лінеура Україна» кредитні кошті в розмірі 6 500 грн шляхом перерахунку на її банківську картку.

За умовами договору № 4835129 (п.1.2.1.) за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір.

Будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів укладення додаткового договору про збільшення суми кредиту та його отримання в більшому розмірі, ніж передбачено п.1.2. договору № 4835129 (а саме 6 500 грн), матеріали справи не містять.

Суд не бере до уваги наданий позивачем додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4835129 від 24.07.2024 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 22.08.2024, в якому зазначено про збільшення суми кредиту 29.07.2024 на суму 4 000 грн, оскільки такий суперечить умовам укладеного кредитного договору №4835129 від 24.07.2024 та не містить відомостей про його підпис ОСОБА_2 , зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

На підставі зазначеного, враховуючи суму отриманого відповідачкою кредиту у розмірі 6 500 грн суд приходить до висновку, що вимога Товариства про стягнення основної суми боргу за кредитним договором № 4835129 від 24.07.2024 підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_1 на корись позивача слід стягнути тіло кредиту у розмірі 6 499,99 грн (6 500 грн 0,01 грн, які сплачені відповідачкою за даними розрахунку заборгованості).

Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачкою договором позики № 73522615 та кредитними договорами суд виходить з такого.

Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.

Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

На підставі вище зазначеного суд вважає, що розрахунок заборгованості по процентах за користування позикою за договором № 73522615 становить 3045 грн (945 грн (% за період з 11.08.2024 по 19.08.2024: 10 000 грн тіло кредиту х 1,05 % х 9 днів) + 2 100 грн (% за період з 20.08.2024 по 09.09.2024: 10 000 грн тіло кредиту х 1,00 % х 21 день)), які підлягають стягненню з відповідачки.

З урахуванням встановленого судом тіла кредиту, також права відповідачки на знижену відсоткову ставку 1,43 % шляхом сплати процентів до 22.08.2024 (п.1.4.2. договору № 4835129) розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитом за договором № 4835129 становить 18 499,65 грн (2 509,65 грн (% за період з 24.07.2024 по 19.08.2024: 6 500 грн тіло кредиту х 1,43 % х 27 днів) + 15 990 грн (% за період з 20.08.2024 по 22.04.2025: 6 500 грн тіло кредиту х 1,00 % х 246 днів)). Враховуючи сплату відповідачкою 22.08.2024 процентів у розмірі 4 146,90 грн з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути проценти за користування кредитом в розмірі 14 352,75 грн (18 499,65 грн 4 146,90 грн).

Розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитом за договором № 33132-07/2024 становить 9 498,10 грн (9 998 грн тіло кредиту станом на 23.08.2024 х 1,00 % х 95 днів (період нарахування відсотків відповідно до розрахунку заборгованості за договором), які підлягають стягненню з відповідачки.

Що стосується вимог позивача про стягнення процентів за понадстрокове користування позикою за договорами позики № 2175939 та № 4835129, а також штрафів за кредитними договорами № 4835129 та № 33132-07/2024 суд зазначає про таке.

Пунктом 2., 18. договору позики № 73522615 від 11.08.2024 передбачено, що за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,7 % в день.

Пунктом 2., 18. договору позики № 2175939 від 26.08.2024 передбачено, що за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 5 % в день.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність: розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 79 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Судом встановлено, що строки позики за договорами № 73522615 та № 2175939 становлять по 30 днів кожен.

Відповідачка порушила взяті за договором позики зобов`язання та у визначений договорами строк отримані в позику кошти не повернула, відсотків за користування ними не сплатила.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що обумовлені сторонами у пунктах 18 договорів нарахування позикодавцем процентної ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірах, визначених п.2 договорів (2,70 % та 5 %) за кожен день такого користування, є узгодженою мірою відповідальності за прострочення боржницею виконання грошового зобов`язання, а саме іншим платежем, який застосовується чи стягується при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

За умовами кредитного договору №4835129 від 24.07.2024 у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або суми процентів за користування кредитом клієнт зобов`язаний на вимог кредитодавця сплатити штраф у розмірі 25 % від суми невиконаного та/або неналежно виконаного зобов`язання на кожен другий день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання (п.6.3. договору).

Пунктом 5.3. договору № 33132-07/2024 сторони обумовили нарахування кредитодавцем штрафу у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, або його сплати не в повному обсязі у розмірі 100 % від суми несплаченого платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

На підставі наведеного відсутні підстави для стягнення з відповідачки 4 860 грн заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою за договором № 73522615, 7000 грн заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою за договором № 2175939, які є іншими платежами за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит та нараховані позивачем як міра відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, а також 5250 грн заборгованості за штрафами за договором № 4835129, 5 000 грн заборгованості за штрафними санкціями за договором № 33132-07/2024, оскільки такі нараховані кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану.

Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики та кредиту в загальному розмірі 71 299 грн 84 коп.

В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 56,5 %, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1710,82 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-285, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

за договором позики № 73522615 від 11.08.2024 в розмірі 13 045 грн 00 коп., яка складається з: 10 000 грн 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 3 045 грн 00 коп. заборгованість за відсотками;

за договором позики № 2175939 від 26.08.2024 в розмірі 17 906 грн 00 коп., яка складається з: 14 000 грн 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 40 грн 60 коп. заборгованість за відсотками, 3 865 грн 40 коп. заборгованість за комісією;

за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4835129 від 24.07.2024 в розмірі 20 852 грн 74 коп., яка складається з: 6 499 грн 99 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 14 352 грн 75 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;

за договором про надання фінансового кредиту № 33132-07/2024 від 29.07.2024 в розмірі 19 496 грн 10 коп., яка складається з: 9998 грн 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 9 498 грн 10 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;

а всього в загальному розмірі 71 299 (сімдесят одну тисячу двісті дев`яносто дев`ять) грн 10 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1710 грн 82 коп.

Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, поштовий індекс 01032.

Відповідачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: