Справа №442/4622/25
Провадження №2/442/1439/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-5014, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість:
за Кредитним договором № 7577103 в розмірі 18 677 грн 55 коп., з яких: 5 162 грн 40 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 515 грн 15 коп. сума заборгованості за відсотками;
Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи за останнім відомим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Встановлені судом обставини
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.02.2024 між ТОВ „АВЕНТУС УКРАЇНА та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7577103, за умовами п. 1.2-1.5 якого сума кредиту (загальний розмір) складає 5 400 грн; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 2,09% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 13.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 9.6 Договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому договорі.
Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2459 12.02.2024 ( ОСОБА_2 )
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 7577103, в ОСОБА_2 станом на 26.02.2025 заборгованість в розмірі 18 677 грн 55 коп., з яких: 5 162 грн 40 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 515 грн 15 коп. сума заборгованості за відсотками. При цьому, з даного розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 на погашення заборгованості здійснювала платежі, а саме: 14.03.2024 3 504,6 грн, 12.04.2024 490 грн, 18.04.2024 1 005 грн, 19.04.2024 2 781 грн 80 коп., 09.05.2024 776 грн, 10.05.2024 1 956 грн 40 коп., 09.06.2024 3 407 грн 18 коп., 10.07.2024 3 520 грн 75 коп.
27.02.2025 між ТОВ „АВЕНТУС Україна та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 27022025, відповідно до якого ТОВ „АВЕНТУС Україна відступило ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів право вимоги до позичальників.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 27022025 від 27.02.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Боржників кількістю 2 926, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025, ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Договором Договором № 7577103, заборгованість становить 18 677 грн 55 коп., з яких: 5 162 грн 40 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 515 грн 15 коп. сума заборгованості за відсотками.
Також до даного договору долучено графік платежів, згідно якого загальна вартість кредиту становить 11 200 грн, з них: сума погашення кредиту 4 000 грн, проценти за користування кредитом 7 200 грн, реальна річна процентна ставка 9 671,38%.
Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2576.
Також ОСОБА_2 підписала електронним підписом НОМЕР_1 Паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до листа ТОВ „Універсальні платіжні рішення між ними та ТОВ „АВАНС КРЕДИТ укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1, відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ „АВАНС КРЕДИТ. 26.04.2024 на суму 4 000 грн маска карти НОМЕР_2 .
19.11.2024 між ТОВ „АВАНС КРЕДИТ та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до якого ТОВ „АВАНС КРЕДИТ відступило ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів право вимоги до позичальників.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію та Законом України „Про електронний цифровий підпис.
Відповідно до ст. 5 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію та Законом України „Про електронний цифровий підпис.
Статтею 1 Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України „Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України „Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України „Про електронну комерцію встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Щодо переходу до позивача права вимоги
Згідно із ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
При цьому аналіз змісту статті 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.
Щодо заявленої суми стягнень
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами.
Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем у повному обсязі позивачу або первісному кредитору отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі4 000 грн та відсотків за користування кредитом, а відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн та відсотками в розмірі 3 600 грн за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив стягнути й заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 1 866 грн 60 коп.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX „Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, розділ „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд доходить до висновку про те, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_4 з звільняється від обов`язку сплати на користь відповідача неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення із відповідача 1 866 грн 60 коп. заборгованості за штрафними санкціями є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 7577103
24.12.2023 набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, яким статтю 8 Закону України „Про споживче кредитування доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про споживче кредитування встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.
З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки, враховуючи умови договори та норми чинного на час виникнення правовідносин законодавства.
Перші 120 днів від набрання чинності 24.12.2023 Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг закінчились 21.04.2024, наступні 120 днів 19.08.2024 (максимальний розмір денної процентної ставки становить 1,5%).
Таким чином, з 12.02.2024 по 13.03.2024 розмір відсотків становить 3 498 грн 66 коп. (розраховано за зниженою процентною ставкою згідно умов договору 2,09%).
З 14.03.2024 по 21.04.2024 розмір відсотків становить 4 633 грн 20 коп. (розраховано за процентною ставкою згідно умов договору 2,2%).
З 22.04.2024.по 10.07.2024 розмір відсотків становить 6 480 грн (5 400 грн х 1,5% / 100 х 80 днів).
Тобто за період з 12.02.2024 по 10.07.2024 з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20 011 грн 86 коп., а саме: 5 400 тіло кредиту 14 611 грн 86 коп. відсотки.
При цьому, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем за даний період було погашено заборгованість на загальну суму 17 441 грн 73 коп., тобто станом на 10.07.2024 залишок заборгованості становить 2 570 грн 13 коп.
З 11.07.2024.по 19.08.2024 розмір відсотків становить 1 542 грн 08 коп. (2 570 грн 13 коп. х 1,5% / 100 х 40 днів).
З 20.08.2024.по 05.02.2025 розмір відсотків становить 4 369 грн 22 коп. (2 570 грн 13 коп. х 1% / 100 х 170 днів).
Враховуючи наведене, заборгованість ОСОБА_3 за договором № 7577103 протягом строку кредитування з 12.02.2024 по 05.02.2025 (360 днів) становить 8481 грн 43 коп., а саме: 2 570 грн 13 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 911 грн 30 коп. сума заборгованості за процентами.
При цьому, суд критично ставиться до нарахування процентів поза узгодженим сторонами кінцевим строком кредитування 360 днів, а саме з 06.02.2025 по 26.02.2025, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Враховуючи наведене, з ОСОБА_3 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів підлягає стягненню заборгованість договором № 7577103, в розмірі 8 481 грн 43 коп., з яких: 2 570 грн 13 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 911 грн 30 коп. сума заборгованості за процентами.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1 730 грн 18 коп.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів, ідентифікаційний код: 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.10.2025.

Суддя Ю.С. Кучаковський