УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1272/19

13 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Грипіч Л. А. при секретарі Вознюк Ю. В

за участі учасників справи:

представника заявника - адвоката Середи О.В.

державного виконавця Салівончика В.А.

представника заінтересованої особи стягувача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль матеріали скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого предстаника адвоката Середу О.В., звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Костопільського відділу державної виклнавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика Вадима Анатолійовича, винесені 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766 про накладання на ОСОБА_2 штрафів на користь ОСОБА_1 в розмірі 6747,10 грн., в розмірі 21 290,55 грн. та в розмірі 54 100,75 грн .

Скарга мотивована тим, що на виконанні Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 59769766 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Костопільським районним судом 08.08.2019 року у справі № 564/1272/19, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

01 липня 2025 року ОСОБА_2 були отримані постанови головного державного виконавця Костопільського РВ ДВС Салівончика В. А. про накладення штрафів в загальному розмірі 82 138,40 грн, які були винесені 05 червня 2026 року у виконавчому провадженні №59769766, а саме:

- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 6 747,10 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року №14713);

- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 21 290,5 5 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року №14717);

- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 54 100,75 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року № 14722).

ОСОБА_2 не погоджується із постановами, які були винесені 05 червня 2026 року у виконавчому провадженні №59769766 головним державним виконавцем Костопільського РВ ДВС Салівончиком В.А. про накладення штрафів в загальному розмірі 82 138,40 грн, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки, як вбачається з відповіді Костопільського ВДВС від 08.07.2027 року №22467, на час винесення постанов про накладення штрафів - 05 червня 2025 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн, тобто не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) до суду було подано Відзив на скаргу, в якому зазначено, що при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, за ОСОБА_2 була наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01.01.2021 по 31.12.2021р.р. в сумі 33635,50 грн., тому державним виконавцем згідно вище зазначеної статті було винесено штраф у розмірі 20% - 6747,10 грн.

Також, при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ОСОБА_2 була наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01.01.2021 по 31.12.2022р.р. в сумі 70968,50 грн., тому державним виконавцем згідно вище зазначеної статті було винесено штраф у розмірі 30% - 21290,55 грн.

При проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ОСОБА_2 була наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01.01.2021 по 31.12.2023р.р. в сумі 108201,50 грн., тому державним виконавцем згідно вище зазначеної статті було винесено штраф у розмірі 50% - 54100,75 грн.

Вважають, що головний державний виконавець Салівончик В.А. діяв у відповідності до ч.1 ст.13 та ч.14 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження

В судовому засіданні представник заявника Середа О.В. вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила їх задвольнити.

Інші учасники судового розгляду - головний державний виконавець Салівончик В.А. та представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук С.Л. в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Костопільському відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження №59769766 по виконавчому листі № 564/1272/19 виданим 08.08.2019 року Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, у провадженні Костопільського районного суду перебувала на розгляді цивільна справа № 564/1668/19 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 179 567,17 грн.

Рішенням Костопільського районного суду у справі №564/1668/25 від 02 червня 2025 року (набрало законної сили 08.07.2025 року) встановлено, що за боржником ОСОБА_2 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів за період з 26.07.2019 року до 01.04.2025 року у сумі 179 567,17 грн. Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 01 травня 2025 року було повністю оплачено заборгованість за аліментами в сумі 179 567,17 грн.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст.74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно абз.3 ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні постановою державного виконавця від 05.06.2025 року на ОСОБА_2 , у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, накладено штраф на користь ОСОБА_1 в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, що становить 6 747,10 грн., за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, заборгованість по сплаті аліментів складала 33635,50 грн.

Постановою державного виконавця від 05.06.2025 року на ОСОБА_2 , у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, накладено штраф на користь ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків від суми заборгованості, що становить 21 290,55 грн., за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року, заборгованість по сплаті аліментів складала 70 968,50 грн.

Постановою державного виконавця від 05.06.2025 року на ОСОБА_2 , у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, накладено штраф на користь ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків від суми заборгованості, що становить 54 100,75 грн., за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів складала 108 201,50 грн.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі ЗО відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

З наданої скаржником відповіді Костопільського ВДВС від 08.07.2027 року №22467 встановлено, що на час винесення оскаржуваних постанов про накладення штрафів - 05 червня 2025 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн.

Тобто, на момент накладання головним державним виконавцем штрафів на ОСОБА_2 , розмір заборгованості зі сплати аліментів не перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Суд рахує, що оскільки на час винесення оскаржуваних постанов - 05 червня 2025 року наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн, та не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому головним державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №59769766 не обґрунтовано накладено на ОСОБА_2 штрафи в загальній сумі 82 138,40 грн.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012, де зазначила, що визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Із наведеного слідує, що у державного виконавця не було правових підстав для накладення на боржника штрафу у відповідності до абз. 3 ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відтак, вищевказані дії державного виконавця не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому є підстави для скасування оскаржуваних постанов.

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця- задовольнити.

Визнати протиправими та скасувати постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виклнавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 6747,10 грн.

Визнати протиправими та скасувати постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виклнавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 21 290,55 грн.

Визнати протиправими та скасувати постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виклнавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_2 штрафу на користь ОСОБА_1 в розмірі 54 100,75 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Ухала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту її оголошення суддею.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 жовтня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч