Справа № 199/5117/25
(2-о/199/200/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі: головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Циганок К.С.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із вищевказаною заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заява мотивована тим, що заявник наразі позбавлений можливості підтвердити свій родинний зв`язок із матір`ю через наявність розбіжності в одну літеру у написанні прізвища заявника та його матері. Необхідність підтвердження родинного зв`язку необхідна заявнику для подальшої реалізації ним прав, зумовлених таких родинним зв`язком. Долучені до заяви в якості доказів документи повністю підтверджуються дійсність родинного зв`язку заявника із матір`ю.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2025 року витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію про заявника як внутрішньо переміщену особу.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09 червня 2025 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 21 серпня 2025 року, постановленою без оформлення окремого документа, однак із занесенням до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримав, наполягав на задоволенні заяви окремого провадження в повному обсязі з викладених у заяві підстав та обставин.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заявника підтримала, просила такі вимоги задовольнити в повному обсязі, підтвердивши суду, що вона є дійсно матір`ю заявника, однак через розбіжність в одну літеру в написанні прізвищ її та заявника наразі є складнощі у підтвердженні родинного зв`язку заявника із нею.

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання свого представника не направив, про дату, часта місце розгляду справи повідомлявся.

Вислухавши учасників розгляду справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився заявник, анкетні дані якого в свідоцтві про народження зазначені російською мовою як « ОСОБА_3 », місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, анкетні дані матері вказано російською мовою як « ОСОБА_4 ». Після розірвання шлюбу 04 січня 1990 року остання залишила собі прізвище чоловіка, яке у свідоцтві про розірвання шлюбу так само зазначено російською мовою як « ОСОБА_5 ». Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

З 02 березня 1999 року заявник документований паспортом громадянина України у формі «книжечки», виданим Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, де анкетні дані заявника, а саме прізвище, ім`я та по батькові, місце народження заповнені української та російською мовами. Такі анкетні дані, заповнені російською мовою, повністю збігають із такими ж даними, зазначеними у свідоцтві про народження заявника. Натомість, прізвище заявника, зазначене у паспорті українською мовою, вказано як « ОСОБА_5 ». Дані обставини підтверджуються копією паспорту.

З 18 липня 2024 року заінтересована особа ОСОБА_2 документована паспортом нового зразка, який заповнено українською мовою, а прізвище в ньому зазначено як « ОСОБА_6 », що відрізняється на одну другу літеру від прізвища заявника, зазначеного українською мовою у його паспорті громадянина України. Викладене підтверджується копією паспорту.

Такі ж написання українською мовою прізвищ заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 містять у копіях довідок про присвоєння останнім РНОКПП.

Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданих на ім`я заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 , останні мають однакову адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ( АДРЕСА_1 ), а також однакову адресу фактичного місця проживання як ВПО ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до копії експертного висновку №056/1349-м-2 від 29 серпня 2024 року, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, неоднозначну мотивацію похідної основи антропоніма, вплив варіантної парадигми особового імені, що є мотиваційною основою прізвища, внаслідок міжмовної інтерференції тощо. Зокрема, в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування е/є в основах. В інших документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище ОСОБА_5 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_6 (паспорт, запис ОСОБА_2 ), а також рос. ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_3 ), батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_7 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами (див. Український правопис, 2019, §141, 144; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Власні імена людей. Словник-довідник. К.: Наукова думка, 1996, с.311-321) та з урахуванням парадигми зазначеного прізвища нормативний запис українською мовою ОСОБА_5 .

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, СК України.

Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одним із яких є встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом норм ст.ст.133, 145, 147 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. По батькові дитини визначається за іменем батька.

За змістом положень ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст.ст.76, 89, 95, 100, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, в першу чергу документів, які посвідчують особу та акти цивільного стану щодо заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 , а також експертного висновку, встановлено, що заявник та означена заінтересована особа дійсно є сином та матір`ю відповідно, а наявні у їх паспортах громадян України розбіжності в одну літеру в написанні їх прізвищ лише українською мовою зумовлені виключно технічною помилкою/опискою, допущеною при складенні таких документів та перекладі прізвищ з російської мови на українську. За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшої реалізації його прав, пов`язаних із необхідністю підтвердження родинного зв`язку з матір`ю, враховуючи непов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, приймаючи до уваги відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт або усунути недоліки у вигляді розбіжностей в написанні прізвищ заявника та його матері в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення.

У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.1216, 1217, 1258, 1262 ЦК України, ст.ст.2, 4, 7, 19, 23, 76-81, 89, 95, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко