Справа № 442/628/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2754/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: представника АТ «Універсал Банк» - Швець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайоннного суду Львівської області від 02 липня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Універсал Банк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 119 780,60 доларів США, що еквівалентно 1 551 211,47 грн та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між 05.09.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № BL 8606 на загальну суму 111 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 01.09.2033. Зазначений кредит Боржником отримано на споживчі потреби.

Відповідно до п.1.2.2 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним Договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного договору.

В подальшому між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди до Кредитного договору №BL 8606від 05.09.2008, зокрема, 10.06.2009 укладено додаткові угоди № 1 та № 2 07.07.2010 додаткові угоди № 3 та № 4, 20.09.2011 додаткові угоди № 5 та № 6, 27.09.2012 - додаткову угоду №7, 08.04.2013 додаткову угоду №8.

У порушення умов договору, ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті у нього виникла заборгованість.

08.08.2014 банку скерував на адресу позичальника лист-вимогу, однак, відповіді отримано не було.

Станом на 27.10.2014 заборгованість ОСОБА_2 становила 119 780,60 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1 5551 211,47 грн, з них:

- заборгованість по сумі кредиту 109 173,87,05 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1 413 849,65 грн; в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 817,56 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 10 587,76 гривень;

- відсотки 10 539,50 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 136491,16 грн;

- підвищені відсотки 67,23 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 870,66 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №BL 8606/1 від 05.09.2008, а з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Договори поруки від 20.09.2011 №BL 8606/2 та №BL 8606/3 відповідно.

За умовами договорів поруки поручителі зобов`язалися перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є солідарною. Також між банком та поручителями було укладено ряд додаткових угоди до договорів поруки.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надіслано листи-вимоги від 08.08.2014, щодо сплати заборгованості по Кредитному договору та нарахованих по ньому процентів. Однак, вимоги залишені ними без реагування.

Враховуючи наведене банк просив задовольнити позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайоннного суду Львівської області від 02.07.2024 позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в розмірі 119 780,60 доларів США, що еквівалентно 4 938 745,79 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь ПАТ «Універсал Банк» 3654,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що на момент звернення банку з позовом, у відповідача була відсутня заборгованість. 04.10.2022 відповідачем було подано заяву про витребування доказів, у якій заявлено також про застосування строків позовної давності до вимог банку. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 07.10.2022 було задоволено клопотання адвоката, витребувано від банку оригінали документів, які стосуються отримання та погашення даного кредиту. Проте, як з`ясовувалося після призначення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій, для проведення такої експерт потребував додаткові оригінали документів, які були вказані у його вимозі, але така ігнорувалася банком, тому експертиза не могла бути проведена. Обґрунтовуючи підставність своїх вимог, банк стверджує, що ним 08.08.2014 було надіслано відповідачам листи-вимоги. На підтвердження цьому банком долучено вимоги, які начебто надсилалися відповідачем, проте ні доказів надсилання, ні отримання адресатами, банком не долучено. Як убачається із розрахунку заборгованості, станом на 01.10.2014 прострочена заборгованість ОСОБА_2 по сумі кредиту складає всього лише 817,56 дол. США. При цьому вважає, що така заборгованість утворилася шляхом невчасного, із запізненням, придбання банком іноземної валюти за його заявою на погашення кредиту, у зв`язку з чим на банком стала застосовуватися підвищена процентна ставка. Суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, про порушення зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Універсал Банк» - Швець А.В. заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 05.09.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №BL 8606/1 на загальну суму 111 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 01.09.2033. Зазначений кредит боржником отримано на споживчі потреби.

Відповідно до п.1.2.2 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного договору.

10.06.2009 між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 та № 2 до Кредитного договору №BL 8606від 05.09.2008, 07.07.2010 додаткові угоди № 3 та № 4, 20.09.2011 додаткові угоди № 5 та № 6, 27.09.2012 додаткову угоду №7, 08.04.2013 додаткову угоду №8.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №BL 8606/1 від 05.09.2008 та додаткові угоди до нього від: 10.06.2009, 07.07.2010, 20.09.2011, 27.09.2012, 08.04.2013, за умовами яких ОСОБА_1 зобов`язалася перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарною.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки №BL 8606/2 від 20.09.2011 та додаткові угоди до нього від 27.09.2012 та від 08.04.2013, за умовами як яких ОСОБА_3 зобов`язалася перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарною.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки № BL 8606/3 від 20.09.2011 та додаткві угоди до нього від 27.09.2012 та від 08.04.2013, за умовами яких, ОСОБА_4 зобов`язався перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № BL 8606 від 05.09.2008 в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є солідарною.

Судом установлено, що свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

08.08.2014 банк скерував на адресу ОСОБА_2 лист-вимогу. Однак, відповіді отримано не було.

Крім цього, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором листи вимоги були надіслані також поручителям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак, такі залишилися без реагування.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 27.10.2014 заборгованість за кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 становить 119 780,60 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на день винесення рішення суду 4 938 745,79 грн (119 780,60 х 41,2316), з них:

- заборгованість по сумі кредиту 109 173,87,05 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на день винесення рішення 4 501 413,34 гривень;

- в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 817,56 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 33 709,31 гривень;

- відсотки 10 539,50 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 434 560,45 гривень;

- підвищені відсотки 67,23 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 2772,00 гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору допустив заборгованість в розмірі 119 780,60 дол. США, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з позичальника та поручителів.

З цим висновком колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Частинами першою та другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як установив суд першої інстанції інстанції, позичальник ОСОБА_6 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на станом на 27.10.2014 виникла заборгованість у загальному розмірі 119 780,60 дол. США, що підтверджено розрахунком банку.

Жодних доказів на спростування цього розміру заборгованості відповідачі суду не надали.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк звернувся до позичальника та поручителів за кредитним договором з вимогою про погашення заборгованості станом на 08.08.2014. Вимога містить застереження, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витратами виконавчого провадження.

Згідно з умовами п.3.1.2 кредитного договору № BL8606 від 05.09.2008 банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту у разі порушення позичальником умов договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов`язання за цим договором.

Пунктом 2.2 договорів поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги.

Колегія суддів звертає увагу, що банком перед звернення до суду з даним позовом до позичальника і поручителів дотримано передбаченої договорами умови щодо повідомлення кожного з них про наявність заборгованості за кредитним договором, яке містить вимогу про погашення заборгованості.

Наведене підтверджується відповідними листами вимогами та доданим до відзиву на апеляційну скаргу списком згрупованих рекомендованих повідомлень про скерування на адреси відповідачів вказаних листів.

Колегія суддів бере до уваги вказаний список згрупованих рекомендованих повідомлень, поданий в апеляційній інстанції, з огляду на те, що такий, за поясненнями представника банку, не був поданий до суду першої інстанції, оскільки відповідачі під час розгляду справи не заперечували отримання ними листів вимог.

З огляду на вказане, твердження ОСОБА_1 про те, що вимогу банку про стягнення усієї суми боргу є передчасною, оскільки вона та інші відповідачі не отримували листів вимоги про погашення заборгованості, є безпідставними, оскільки банком було дотримано порядку скерування їм таких листів, які з їхньої сторони залишилися без належного реагування.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що станом на 01.10.2014 прострочена заборгованість за кредитним договором складає лише 817,56 дол США і така утворилася через невчасне придбання банком іноземної валюти за заявою про погашення кредиту, однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки наданий позивачем розрахунок відповідачами не спростовано. Крім цього як вбачається із відповідного розрахунку, станом на 01.10.2014 у позичальника була наявна також заборгованість за відсотками у розмірі 10 539,50 дол. США, що свідчить про неналежне виконання позичальником обов`язків за кредитним договором.

Також у кредитному договорі сторони погодили, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе позичальник (п. 7,1 договору).

З огляду на вказане правильним є висновок районного суду про доведеність позовних вимог та стягнення суми заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.

Однак, суд першої інстанції при стягненні в солідарному порядку з позичальника і поручителів боргу не врахував, що норми права, які регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника за основним зобов`язанням і кількох поручителів не створює солідарного обов`язку для останніх, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18).

Тож стягнення заборгованості в солідарному порядку з позичальника та трьох поручителів суперечить приписам законодавства.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково та змінити рішення суду першої інстанції в частині способу стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в частині вирішення питання стягнення судового збору, стягнення якого у солідарному порядку законом не передбачено.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, слід змінити рішення суду першої інстанції в частині вирішених позовних вимог та судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайоннного суду Львівської області від 02 липня 2024 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в розмірі 119 780,60 доларів США, що еквівалентно 4 938 745,79 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № BL 8606 від 05.09.2008 в розмірі 119 780,60 доларів США, що еквівалентно 4 938 745,79 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №BL 8606 від 05.09.2008 в розмірі 119 780,60 доларів США, що еквівалентно 4 938 745,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з кожного по 913,50 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 24.10.2025

Головуючий

Судді