Справа № 211/5626/19
Провадження № 2/211/14/25
У Х В А Л А

за результатами розгляду клопотання

23 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Миц Н.З.,

представника відповідача Плигань І.Ю.,

представника відповідача Нестерук А.В.,

представника відповідача Домбровської Є.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід представників відповідачів у зв`язку з порушенням прав позивача по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», третя особа ДП «Кривбасстандартметрологія» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України», ДП «Кривбасстандартметрологія», яку в ході розгляду справи неодноразово змінював та в редакції вимог від 19.04.2025 просить суд визнати незаконними дії щодо не укладення з ним договору, визнати незаконними дії та зобов`язати скасувати незаконні борги, виставлені відповідачами на його рахунок, станом на період 10.04.2025 згідно даних Нова-Ком на загальну суму 133 498,33 грн., нараховані по квартирі АДРЕСА_1 , повернути йому помилково сплачені кошти, оскільки вони сплачені без укладання чинних договорів і відсутністю необхідної документації з відповідачами; виплатити йому кошти за демонтований лічильник «GM8-ARSENAL» РЛ G4 № 856628, який був пошкоджений в ході незаконної перевірки, визнавши незаконною та підробленою довідку про непридатність вказаного лічильника, а також визнати незаконними дії щодо проникнення до його житла, заволодіння лічильником, умисним пошкодженням і бездіяльність по встановленню лічильника на місце, заборонивши моральні приниження, цькування, тощо, визнавши його потерпілою особою від переслідування та моральних принижень і стягнувши з відповідачів матеріальну шкоду та моральну шкоду і судові витрати.

16 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відвід представників відповідачів у зв`язку з порушенням прав позивача (том 7 а.с. 162-167), де заявляє відвід представникам відповідачів 1 і 2, визнавши їх не уповноваженими діяти у справі № 211/5629/19, відмовивши у прийнятті ряду документів, поданих від їх імені та зобов`язати представників відповідачів подати до суду і йому належним чином оформлені документи, а саме письмове рішення керівництва відповідачів про зміни представників, копія цивільно-правового договору у разі наявності, копію наказу про призначення або витяг з трудової книжки, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю або сертифікат, посвідчення адвокатів, витяг з Єдиного державного реєстру адвокатів України), диплом державного зразка, доручення або контракт з новим адвокатом, договори та інші, зазначені ним у клопотання документи й підтвердження представництва у суді, як то копії свідоцтва про вступ до Національної асоціації адвокатів України, платіжної квитанції за включення до реєстру адвокатів, копію паспорта представників, тощо.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Миц Н.З. на клопотанні наполягала.

Вислухавши думки представників відповідачів, які у задоволенні клопотання просили відмовити, дослідивши матеріали справи,суд дійшов таких висновків.

Так, перелік осіб, які підлягають відводу, визначені частиною 2 статті 39 ЦПК України, відповідно до якої з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Таким чином, представникам відповідача нормами ЦПК України не передбачено можливості заявити відвід, а отже клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно доводів позивача про відсутність повноважень на представлення інтересів представників відповідачів, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи (п.1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України).

Згідно частини 4 статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України"Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Так, згідно поданих до суду копії довіреності № 603/Дов-24 від 26 грудня 2024 року, ТОВ «Газорозподільні мережі України» уповноважила на представництво своїх інтересів адвоката Байду Віктора Васильовича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005766 видане Радою адвокатів міста Києва 14.07.2016), адвоката Нестерук Анну Віталіївну (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 002859 видане Радою адвокатів Запорізької області 29.09.2021) та Домбровську Євгенію Василівну (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №3026 видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 22.01.2016), яка підписана від імені Товариства головою правління Скрилем О.К., який станом на дату видання довіреності мав відповідні повноваження за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 19.12.2024 за №19/12-2024/32 видано довіреності (кожна окремо) за підписом директора Бєляєва Сергія Миколайовича, уповноваженого діяти від імені Товариства за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою уповноважено на представлення інтересів Товариства в судах України адвоката Літвінова Євгена Володимировича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №4948 видане на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області 27.12.2017 № 30) та Плигань Ірину Юріївну, головного юрисконсульта юридичного відділу компанії, яка за відомостями Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом на підставі виданого 04.11.2024 Радою адвокатів Київської області свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 11722/10.

Суд зазначає, що Єдиний реєстр адвокатів України відкритий до загального доступу, тож сторона позивача має можливість перевірити статус адвокатів станом на дату як видачі довіреностей, так і станом на дату розгляду справи.

Перелік осіб, які мають право представляти фізичну чи юридичну особу на підставі довіреностей, визначено частиною 2 статті 60 ЦПК України, відповідно до вимог якої під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених устатті 61цього Кодексу.

Разом з тим, ухвалою суду від 21 грудня 2019 року постановлено справу призначити до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до вимог частин першої, третьоїстатті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02 липня 2020 року в справі № 9901/39/20 зазначила, що питання самопредставництва не закріплені в нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів, зокрема, частинами третьою та четвертою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 58 ЦПК України). Також Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням положень цих норм для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року в справі № 303/4297/20 указала, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у реєстр даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Такий підхід Великої Палати Верховного Суду був підтриманий в постанові Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року в справі № 420/16521/21.

Із аналізу наведеного вбачається, що наявність певних обмежень щодо обсягу дій під час самопредставництва юридичної особи (наприклад, права на укладення мирової угоди, яке може бути зарезервоване виключно за керівником юридичної особи) не позбавляє можливості здійснювати само представництво юридичної особи належно уповноваженою особою (членом керівного органу чи працівником, якому статутом, положенням чи іншим нормативним (не разовим) документом надано постійне повноваження представляти юридичну особу у зовнішніх відносинах).

Такі висновки зробив Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 11 вересня 2024 року в справі № 440/14831/23.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2024 року в справі № 910/16580/23 виснувала, що особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус, зокрема шляхом подання документів, вказаних у частині третійстатті 56 ГПК України Господарського процесуального кодексу України(далі -ГПК України) (статут, положення,трудовий договір (контракт)).

Водночас,якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Єдиному державному реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з реєстру як на достовірні.

До вказаних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 червня 2025року у справі № 344/3535/24 (провадження № 61-664св25), де судом касаційної інстанції було встановлено, що «апеляційна скарга підписана представником, до якої на підтвердження своїх повноважень останній додав фотокопію трудового договору на дистанційну роботу від 02 травня 2023 року, згідно з яким працівник займає посаду провідного юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи Київського регіону (пункт 1.4), виконує завдання в межах виконання службових обов`язків для його посади (пункт 2.1), має право діяти від імені AT«Універсал Банк» в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій будь-якої юрисдикції в порядку самопредставництва (пункт 10.1). Представляти інтереси AT«Універсал Банк» в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій будь-якої юрисдикції в порядку самопредставництва визначено і обов`язком працівника в пункті 10.2 цього договору (т. 1, а. с. 136-139), а отже по справі надано достатньо доказів на підтвердження його повноважень представляти AT«Універсал Банк» в цивільному судочинстві в суді апеляційної інстанції в порядку самопредставництва».

Аналогічні висновки також викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові 02 липня 2025року у справі № 359/2708/20 (провадження № 61-12864св24).

Так, у матеріалах справи міститься довіреність ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на представлення інтересів юридичної особи юрисконсультом Масальською Ю.О.

Між тим, до суду не надано виписки з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з переліком осіб, яких уповноважено діяти від імені Товариства в порядку самопредставництва та які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи.

Тому оскільки Масальська Ю.О. не надала суду доказів на підтвердження її повноважень діяти за правилами самопредставництва від імені ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» саме в цій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження та представництво у якій можливо лише адвокатів або осіб у порядку самопредставництва, як і не надано доказів наявності у Масальської Ю.О. свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а Єдиний реєстр адвокатів України таких відомостей не містить, суд погоджується з доводами позивача в цій частині, а відтак законних підстав для участі ОСОБА_2 відповідно до норм чинного законодавства суд не вбачає.

Клопотання позивача про витребування доказів на підтвердження повноважень представників відповідачів, з огляду на викладене, задоволенню не підлягає.

Допустимість доказів, поданих особою, яка не підтвердила своє право на представлення інтересів учасника процесу в судовому засіданні, на даній стадії розгляду справи не вирішується, судом буде надано оцінку таким доказам при ухваленні судового рішення з урахуванням зазначених обставин.

Керуючись ст. 58-62 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід представників відповідачів у зв`язку з порушенням прав позивача, витребування доказів підтвердження повноважень представників відповідачів повністю.

Відмовити в допуску до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» Масальської Юлії Олександрівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст ухвали виготовлено 27 10 2025.