2-др/465/56/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27.10.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Гулієвої М.І.,

за участі секретаря судового засідання Столярської Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Качора Степана Богдановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/3346/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.10.2025 у справі №465/3346/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою задоволено частково. Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 306 547 (триста шість тисяч п`ятсот сорок сім) гривень 00 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп., витрати, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. та сплачений судовий збір, в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 47 коп., а всього 323 612 (триста двадцять три тисячі шістсот дванадцять) гривень 47 коп.

15 жовтня 2025 року представник позивачки адвокат Качор Степан Богданович звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки 24 000, 00 гривень витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 надавалась правова допомога адвокатами Адвокатського об`єднання «Західна правова група» на підставі укладеного між стронами договору про надання правової допомоги.

Ч.3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

В судове засідання, призначене судом на 27.10.2025 на 15 год. 30 хв., сторони не прибули, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

20 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його та позивачки участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву представника позивача, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однієї із засад (принципів) цивільного судочинства, відповідно до п.12 ч.3 цієї статті, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).

П.1 ч.3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Ч.1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями п.4 ст.1, ч.3 та 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У матеріалах справи (а.с.18,19) містяться копії ордеру серії ВС №1362599 на надання правничої допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІВ №001020.

З ордеру на надання правничої допомоги вбачається, що такий видано 17.04.2025 «Адвокатським об`єднанням «Західна правова група» для надання адвокатом Качором Степаном Богдановичем правничої допомоги ОСОБА_1 .

До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено копію договору про надання правової допомоги, укладеного 03 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Західна правова група».

Відповідно до п.1.1. договору, предметом договору є надання правової допомоги, представництво та захист прав та інтересів ОСОБА_1 , зокрема, в судах загальної юрисдикції будь якої інстанції.

Ч.3 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно детального опису виконуваних робіт (надаваних послуг) адвокатами Адвокатського об`єднання «Західна правова група» представництва інтересів ОСОБА_1 у справі №465/336/25, підписаного 07.10.2025 керівником адвокатського об`єднання, надані наступні послуги:

-консультація щодо захисту прав клієнта у Франківському районному суді м. Львова, витрачений час на виконання роботи становить 2 години, загальна вартість виконаних робіт складає 4000,00 гривень;

-написання заяви про забезпечення позову, витрачений час на виконання роботи становить 1 година, загальна вартість виконаних робіт складає 2000,00 гривень;

-написання та подача позовної заяви до Франківського районного суду м. Львова, витрачений час на виконання роботи становить 3 години, загальна вартість виконаних робіт складає 6000,00 гривень;

-участь в судових засіданнях, зазначено 6 судових засідань, загальна вартість виконаних робіт складає 12000,00 гривень.

Загальна вартість виконуваних робіт (надаваних послуг) адвокатами Адвокатського об`єднання «Західна правова група» в рамках представництва інтересів ОСОБА_1 у справі №465/336/25 в Франківському районному суді м. Львова складає 24000, 00 гривень.

Факт надання та прийняття відповідних послуг підтверджується актом приймання передачі наданих послуг №3100 до договору про надання правової допомоги від 03.02.2025, підписаного 07 жовтня 2025 року «Адвокатським об`єднанням «Західна правова група» та Шемелюк Наталією Павлівною.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо надання таких послуг як консультація щодо захисту прав ОСОБА_1 , написання заяви про забезпечення позову, написання та подача позовної заяви до суду, то слід зазначити наступне.

Предметом позовних вимог судової справи №465/3346/25 було відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою.

Судова практика в категорії таких спірних правовідносин є усталеною, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, дана категорія справ є незначної складності, заявлено лише одну позовну вимогу. Підготовка позовної заяви не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи. Обсяг наданих доказів є невеликим, основна суть надання позивачці правової допомоги зведена до написання та направлення позовної заяви до суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що заявником не деталізовано які саме дії вчинено під час надання такої послуги як консультація щодо захисту прав клієнта.

Щодо участі в судових засіданнях, то слід зазначити наступне.

З матеріалів судової справи вбачається, що під час судового розгляду було призначено шість судових засіданнях.

З протоколу судового засідання від 23.05.2025 (а.с.49) вбачається, що в судовому засіданні був присутній представник позивачки адвокат Лилик Василь Васильович.

Разом з тим, з п.1.2. договору про надання правової допомоги від 03 лютого 2025 року вбачається, що він не входить до переліку учасників об`єднання, які мають повноваження у відповідності до цього договору.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.06.2025, в якості представника позивачки участь приймала адвокат Цимбала Ірина Зіновіївна (а.с.62).

Судове засідання, призначене на 11.07.2025, не відбулося у зв`язку з неявкою сторін (а.с.68).

В судовому засіданні, яке відбулося 18.08.2025, в якості представника позивачки участь приймала адвокат Цимбала Ірина Зіновіївна (а.с.71).

Судове засідання, призначене на 03.09.2025, не відбулося у зв`язку з неявкою сторін (а.с.84).

В судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2025, в якості представника позивачки участь приймав адвокат Качор Степан Богданович (а.с.88).

Відтак, лише у трьох судових засіданнях участь приймали адвокати «Адвокатського об`єднання «Західна правова група», уповноважені відповідно до договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору;

- значення справи для сторін;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч.6 ст.142 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини , присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок відображений у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 334/8182/19.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі№742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Також питання співмірності судових витрат розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі № 550/936/18, за результатами якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін».

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 наголошено на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі№ 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід враховувати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Суд вважає, що заявлений розмір правової допомоги в сумі 24 000, 00 грн. є завищеним, необґрунтованим, не відповідає принципам розумності та співмірності із складністю справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, витраченого часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги позивачці у цивільній справі №465/5346/25.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 142, 270 ЦПК України, -

ухвалив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Качора Степана Богдановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/3346/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою задоволити частково.

Ухвалити в цивільній справі №465/3346/25 додаткове рішення.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М. І. Гулієва