Справа № 182/256/25
Провадження № 2-др/182/20/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
23.10.2025 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» Богданової Альони Петрівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
30 вересня 2025 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін розглянуто справу №182/256/25 (№ провадження 2/0182/598/2025), та ухвалено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Нова Пей» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Нова Пей» матеріальну шкоду в сумі 101 319,26 (сто одна тисяча триста дев`ятнадцять грн. 26 копійок) та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.)
02 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Богданової А.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «Нова Пей» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.
21.10.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5 000 грн., оскільки вважає його завищеним і не співмірним зі складністю справи. Зазначає, що справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін, судові засідання не відбувались, крім того, він визнав позовні вимоги.
Зважаючи на те, що дана справа про відшкодування шкоди розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд дійшов висновку, що у даному випадку питання щодо ухвалення додаткового рішення має вирішуватися у тому ж порядку.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вище зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17.10.2018 року по справі за № 301/1894/17. Аналогічні правові висновки були зроблені у постанові Верховного Суду № 826/1216/16 від 27 червня 2018 року.
Так, в матеріалах справи наявний ордер про надання позивачу правничої допомоги адвокатом Богдановою Альоною Петрівною (а.с.12). Згідно п.4.2 договору №24/01 від 24.01.2024 року про надання правової допомоги, розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами в Додатках до цього Договору (а.с.85-86). Протокол узгодження вартості послуг №2 від 29.09.2025 року містить опис наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також їх вартість, загальна сума склала 15 000,00 грн. Сторони домовились, що вартість адвокатських послуг оплачується Замовником на підставі рахунку Адвоката та підписаного Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг через 10 календарних днів з моменту набуття чинності судовим рішенням у даній справі (а.с.89). Згідно Акту приймання-передачі наданих адвокатом послуг від 29.09.2025 року, послуги були надані Адвокатом своєчасно та у зазначеному обсязі, а Замовник претензій до Адвоката не має (а.с.89 зворот).
Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція також викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, відповідно до акту виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, підготування відповіді на відзив та клопотання про долучення доказів та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.
З урахуванням викладеного, суд частково задовольняє вимогу представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, саме у розмірі 7 500 грн.
Керуючись ст. ст. 133,137,141, 247, 263, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» Богданової Альони Петрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Вважати додаткове рішення невід`ємною частиною попередньо ухваленого рішення.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: О. В. Рунчева