У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна набутого під час шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У жовтні 2025 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2025 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із тим, що позивачем не сплачено судовий збір та не надано стороною підтверджувальних документів, що станом на момент пред`явлення позову ціна позову становить 331266,00 грн.

17.10.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява, із якої встановлено, що позивач вимогу щодо надання підтверджувальних документів, що станом на момент пред`явлення позову ціна позову становить 331266,00 грн, не виконав.

Отже, станом на 29.10.2025 в матеріалах справи відсутні докази усунення позивачем недоліків позовної заяви, що свідчить про те, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 07.10.2025 та не усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України визначає, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 123 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вищевказана ухвала про залишення позовної заяви без руху 14.10.2025 отримана позивачем.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 185, 353-355 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна набутого під час шлюбу та поділ спільного майна подружжя - повернути позивачу.

Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: