2/465/2382/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.10.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення часток у спільній сумісній власності,-

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній сумісній власності. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. З свідоцтва про право власності на квартиру від 14 жовтня 1996 року № НОМЕР_1 вбачається, що квартира знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .. Квартира набута у власність шляхом приватизації. Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Згідно витягу із запису про смерть №008000/2024 Спілки РАЦСу та органу у справах громадян м. Корнойбург республіка Австрія Строумофф Вікторія померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Відень, батьками якої зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорта квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні. Загальна площа 65,3 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м. За життя ОСОБА_9 склала заповіт, що на випадок її смерті зробила таке розпорядження, належну їй на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_2 , а також все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на момент її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає своїй матері - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у випадку її смерті або не прийняття нею спадщини заповідає своєму синові - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час ОСОБА_2 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину частки квартири, у зв?язку з невизначеністю за померлою ОСОБА_9 належної їй частки вищевказаної квартири. Оскільки у свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 від 14.10.1996 на квартиру АДРЕСА_2 визначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності трьом особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому можливо визначити частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за кожним з співвласників у розмірі - 1/3. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому за згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 14.10.1996 року №200690, квартира АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Згідно технічного паспорта квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні. Загальна площа 65,3 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м.

Як вбачається із заповіту, ОСОБА_9 (до шлюбу ОСОБА_4 ) зробила на випадок смерті розпорядження, належну їй на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_2 , а також все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на момент її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає своїй матері - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у випадку її смерті або не прийняття нею спадщини заповідає своєму синові - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_11 03.07.1968 р.н. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одружилися 26.08.1998 у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1535. Прізвище після одруження дружини « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклали шлюб в Палаці урочистих подій місто Львів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис 710. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_14 ».

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу (повторне) серія НОМЕР_5 , шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 розірвано 17.06.1998, у Франківському райвідділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №273. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки « ОСОБА_15 ».

Відповідно до рішення про розірвання шлюбу за взаємною згодою (§55 а Закону про шлюб) районного суду Гернальс від 24.05.2005, шлюб, укладений між заявниками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одружилися 26.08.1998 у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Львова, зареєстрований у книзі реєстрації актів цивільного стану за №1535, розривається з набранням чинності цим рішенням.

Згідно рішення магістрату міста Відень, відділ магістрату 61, відділу у справах реєстрації актів цивільного стану від 18.05.2004, відповідно до §8 1, 2 і 7 Федерального закону від 22.03.1988, Бюлетень федерального законодавства, № 195/1988 про зміну прізвищ та імен (Закон про зміну прізвищ та імен) в редакції Федерального закону від 05.01.1995, Бюлетень федерального законодавства, № 25/1995, пані ОСОБА_16 , уродженій Строумовій, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у Львові, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , дозволили зміну прізвища на Строумофф.

Згідно витягу із запису про смерть №008000/2024 Спілки РАЦСу та органу у справах громадян м. Корнойбург республіка Австрія Строумофф Вікторія померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Відень, батьками якої зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дзери Олени Сергіївни від 08.08.2024 року, для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати документи про визначення частки у спільному майні, зокрема заяви усіх співвласників та/або рішення суду про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на квартиру.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з частинами 1,2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників.

Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити та визнати, що частка померлої ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/3 вказаної квартири.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81, 258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення часток у спільній сумісній власності задоволити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки вказаної квартири.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2025 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Ванівський Ю.М.