Справа № 361/2597/23
Провадження № 2/361/749/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.25

22 вересня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій К.М.,

представників позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ житлового будинку

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, позивачами зазначено, що у спільній власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_6 набув право власності на 40/100 частин спірного житлового будинку; ОСОБА_3 набула право власності на 33/100 спірного житлового будинку; ОСОБА_7 набула право власності на 27/100 спірного житлового будинку на підставі договору дарування житлового будинку від 09.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №7682. Частини житлового будинку є відділеними одна від одної та мають окремі входи. Позивачем ОСОБА_7 було змінено прізвище на « ОСОБА_8 » внаслідок шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.04.2014 року.

Після смерті ОСОБА_6 , державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у рівних частинах по 40/300.

Після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , її спадкоємцями у рівних частинах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було отримано свідоцтво про право на спадщину.

На момент звернення до суду, власниками спірного будинку є: ОСОБА_2 право власності на 27/100 та в користуванні має: коридор 6,6 кв.м., кімната 19,3 кв.м., 1/3 огорожі та тротуару і гараж. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0063, загальною площею 0,0200 га.

ОСОБА_3 право власності на 33/100 спірного будинку та в користуванні є жила кімната 10,7 кв.м, коридор 5,5 кв.м., кухня 6,9 кв.м., санвузол 6 кв.м., веранда 7,6 кв.м., а також 1/3 частина огорожі та тротуару та надвірна будівля сараю. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0064, загальною площею 0,0200 га.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по 40/300 спірного будинку. В користуванні мають: тамбур 2,6 кв.м., коридор 6,4 кв.м., жила кімната 13,8 кв.м., жила кімната 8,8 кв.м., туалет 2,7 кв.м., кухня 9 кв.м., 1/3 частина огорожі та тротуару. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0062, загальною площею 0,0200 га.

Відповідно до рішення Броварської міської ради №416 від 31.08.2004р., частині спірного будинку, домовласник ОСОБА_7 - надано нову адресу- АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, 19.03.2021р. здійснено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністією №КС21 індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 загальною площею 124,6 кв.м. Також, відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області вулицю Олександра Блока перейменовано на вулицю Цвілої Ірини.

Відповідачі ухиляються від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 і укладання договору про поділ спільного майна або відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна для подальшої реєстрації права власності в державному реєстрі.

Також, висновком щодо технічної можливості поділу спірного майна від 22.02.2023р. №36/23 ФОП ОСОБА_11 встановлена фактична і технічна можливість виділити в натурі частки у спірному майні. Враховуючи наведене, позивачі просять суд - припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на частку у спільній сумісній власності у розмірі 27/100 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 у складі приміщень загальною площею 124,6 кв.м., навіс літера «Ж». огородження №1-3, замощення 1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на частку у спільній сумісній власності у розмірі 33/100 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_3 на відокремлений житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 у складі приміщень: - (літ.«А»): 1- Передпокій 5,2 кв.м; 2- Кухня 6,4 кв.м; 3- Санвузол 5,3 кв.м; 4- Житлова кімната 6,9 кв.м; 5- Житлова кімната 10,7 кв.м; сарай літ. «Б»; погріб літ. «б»; Огородження №1-2; Замощення 1.

Присутній у судовому засіданні представник позивачів підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи відповідачі до зали суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за іх відсутності, визнали позовні вимоги у повному обсягу, про що подали відповідні письмові заяви, долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи , суд доходить наступного.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана «ідеальна частка у праві власності на спільне майно», яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з пунктами 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

З вищезазначених норм матеріального права вбачається, що підставою для збільшення частки у праві спільної часткової власності є поліпшення спільного майна такою особою, які не можна відокремити.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. За для здійснення поділу спірного домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташовано, у матеріалах справи міститься експертний висновок із запропонованими варіантами поділу.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (частина перша статті 367 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.

З матеріалів справи вбачається, що На момент звернення до суду, власниками спірного будинку є: ОСОБА_2 право власності на 27/100 та в користуванні має: коридор 6,6 кв.м., кімната 19,3 кв.м., 1/3 огорожі та тротуару і гараж. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0063, загальною площею 0,0200 га.

ОСОБА_3 право власності на 33/100 спірного будинку та в користуванні є жила кімната 10,7 кв.м, коридор 5,5 кв.м., кухня 6,9 кв.м., санвузол 6 кв.м., веранда 7,6 кв.м., а також 1/3 частина огорожі та тротуару та надвірна будівля сараю. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0064, загальною площею 0,0200 га.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по 40/300 спірного будинку. В користуванні мають: тамбур 2,6 кв.м., коридор 6,4 кв.м., жила кімната 13,8 кв.м., жила кімната 8,8 кв.м., туалет 2,7 кв.м., кухня 9 кв.м., 1/3 частина огорожі та тротуару. Майно розташовано на земельній ділянці :00:027:0062, загальною площею 0,0200 га.

Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 21 квітня 2022 року по справі № 509/3687/16-ц.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення збільшених позовних вимог позивачів виходячи з вивчених письмових доказів.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ житлового будинку задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на частку у спільній сумісній власності у розмірі 27/100 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_2 на частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 у складі приміщень:

-(літ.«А»): 1- Хол 19,1 кв.м; 2- Житлова кімната 17,7 кв.м; 3- Гардеробна кімната 6,2 кв.м; 4- Туалет 1,5 кв.м; 5- Ванна кімната 4,9 кв.м; 6- Топочна 2,9 кв.м; 7- Кухня-їдальня 22,4 кв.м; 8- Житлова кімната 21,4 кв.м; 9- Житлова кімната 22,3 кв.м; 10- Підсобне 6,2 кв.м;

-(літ.«В»): Вбиральня;

-(літ.«Ж»): Навіс, №1-3 Огородження;

-(літ.«І»): Замощення.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на частку у спільній сумісній власності у розмірі 33/100 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_3 на частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 у складі приміщень:

-(літ.«А»): 1- Передпокій 5,2 кв.м; 2- Кухня 6,4 кв.м; 3- Санвузол 5,3 кв.м; 4- Житлова кімната 6,9 кв.м; 5- Житлова кімната 10,7 кв.м;

-Сарай літ. «Б»;

-Погріб літ. «б»;

-Огородження №1-2;

-Замощення 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.