Справа № 243/6205/25
Провадження № 2/243/1572/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, третя особа приватний нотаріус Заблоцька Лариса Борисівна, про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, третя особа приватний нотаріус Заблоцька Л.Б., про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого залишилась спадщина. ЇЇ батьки одружилися 5 січня 1958 року у місті Донецьк (тоді Сталіно), мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . 25.07.2023 року вона оформила заяву про прийняття спадщини у Приватного нотаріуса Руденко В.О. Наразі, має намір прийняти все рухоме та нерухоме майно, а також права та зобов`язання свого покійного батька, що належні їй відповідно до чинного законодавства України. Після смерті її батька залишилась недоотримана за його життя пенсія. Оскільки її батько не міг отримувати пенсію за життя з квітня 2017 року, подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України про нарахування та виплату їй недоотриманої пенсії її батька. Листом Головного управління пенсійного фонду України у Донецькій області було повідомлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких мав право пенсіонер, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Також у відповіді на заяву щодо виплати пенсії як спадкоємцю, Пенсійний фонд України Головного пенсійного фонду України в м. Києві управління обслуговування громадян, надало наступне пояснення: померлий ОСОБА_3 як отримувач пенсії на обліку Головного управління не перебував та з питаннями щодо виплати недоотриманої пенсії померлого рекомендовано звернутись до Головного пенсійного фонду України. Підставою своїх позовних вимог зазначила наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. У зв`язку з чим просить суд визнати за нею право власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області недоотриману пенсію ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ) нараховану за період з 01.04.2017 р. по 22.03.2023 р. накористь спадкоємця за законом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Всі витрати пов`язані з розглядом даної справи покласти на відповідача.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Нарахування пенсійних коштів ОСОБА_3 не проводилось з 01.04.2017 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Пенсійна справа знята з обліку з 01.04.2023 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно свідоцтва про смерть від 11.10.2023 серія НОМЕР_2 , місце смерті ОСОБА_3 Донецька область, м. Донецьк. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Л.Б. Головним управлінням в березні 2025 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 141874,40 грн за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. За життя ОСОБА_3 до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії відповідно до вимог чинного законодавства не звертався, а відтак пенсія за період з 01.04.2017 по 09.02.2022 не підлягала

нарахуванню і не була йому нарахована. У зв`язку з чим представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_2 надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач не заперечує сам факт смерті ОСОБА_3 , факт спадкування позивачкою та факт перебування померлого на обліку у ГУ ПФУ в Донецькій області. При цьому відповідач підтверджує, що довідка про розмір недоотриманої пенсії (141 874,40 грн) була надана нотаріусу для оформлення спадщини. Отже, фактично установою визнається й факт існування обсягу недоотриманої пенсії. Водночас відповідач намагається уникнути зобов`язання виплатити вказані кошти, посилаючись на нібито відсутність звернення самого пенсіонера за поновленням виплат за життя. Така позиція є юридично необґрунтованою, суперечить нормам матеріального права та правовій позиції Верховного Суду. Відповідач помилково тлумачить ч. 1 ст. 46 ЗУ № 1058, яка регламентує обсяг виплати пенсіонеру. Однак предметом спору є не виплата пенсії пенсіонеру, а реалізація майнового права спадкоємця. Це підтверджено постановою ВС від 06.07.2020 у справі № 750/8819/19, де зазначено, що обмеження 3 роки не застосовується до спадкоємців у випадку переходу пенсії у спадщину. Аргумент відповідача, що пенсія за період з 01.04.2017 по 09.02.2022 не підлягає нарахуванню через відсутність звернення пенсіонера, не враховує правову ситуацію на тимчасово окупованій території. Померлий перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа, однак проживав на тимчасово окупованій території, що унеможливило подання заяви та поновлення виплат. В умовах обмеженого доступу до державних органів України (внаслідок окупації) спадкодавець не міг реалізувати своє право, а держава не звільняється від обов`язку забезпечити правонаступництво у формі спадкування. Позивачка подала позов не з метою призначення або перерахунку пенсії, а з метою визнання права власності на конкретне майно (недоотриману пенсію), що вже увійшло до складу спадщини. У зв`язку з чим представник просив врахувати цю відповідь на відзив при розгляді справи, позов задовольнити у повному обсязі, визнати за ОСОБА_1 право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_3 в порядку спадкування, Стягнути з відповідача на користь позивачки відповідну суму.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, в відповіді на відзив представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав доводи наведені у відзиві та просив розглянути справу без його участі.

Третя особа приватний нотаріус Заблоцька Лариса Борисівна будучи належним чином повідомлена про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер, що не оспорюється сторонами по справі, та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.09.2023 року .

Згідно копії довідки від 24.11.2014 № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживав: АДРЕСА_1 , перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою А.Б. від 15.05.2025 та зареєстрованого в реєстрі за № 299 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його донька гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: суми недоотриманої пенсії за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 у сумі 141874,40 грн.

З відповіді Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2025 № 0500-0205-8/18277 слідує, що по пенсійній справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 сума недоотриманої пенсії 141874,40 грн, яка була нарахована відповідно до ст. 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивачки подані через вебпортал Пенсійного фонду України від 30.05.2025, 16.06.2025 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 24.06.2025 надано відповідь № 28749-27763/К-02/8-2600/25 з якої слідує, що померлий ОСОБА_3 як отримувач пенсії на обліку в Головному управлінні не перебував. За життя ОСОБА_3 за призначенням, перерахунком пенсії або взяття на облік пенсійної справи до Головного управління не звертався. З питань виплати недоотриманої пенсії померлого рекомендовано звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку ОСОБА_3 .

На адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької А.Б. надійшла копія спадкової справи № 08/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якої вбачається, що до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 .

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як одержувач пенсії за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV встановлені підстави для припинення виплати пенсії, а саме виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Так в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем не було виплачено позивачу суми недоотриманої пенсії за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 у сумі 141874,40 грн, які вона успадкувала в спадок згідно свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення нарахування та виплати пенсії померлому ОСОБА_3 за спірний період з 01.04.2017 по 22.03.2023.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 15.04.2015 № 1207-VІІ Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Таким чином, суд вважає, що призначена спадкодавцеві пенсія за період з 01.04.2017 по 22.03.2023 повинна була відповідачем нараховуватися, обліковуватися та бути виплаченою.

За викладених обставин, суд встановивши, що позивачка має право на спадкове майно пенсію ОСОБА_3 , що є власністю позивачки в порядку спадкування за законом, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя за період з 01.04.2017 по 22.03.2023, шляхом стягнення з відповідача недоотриманої пенсії, що належала її батьку ОСОБА_3 .

Крім того, суд вважає за необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду із зазначеним позовом у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 15, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, третя особа приватний нотаріус Заблоцька Лариса Борисівна, про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2017 р. по 22 березня 2023 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , недоотриману пенсію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 за період з 01 квітня 2017 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 27.10.2025.

Суддя І.Ю. Фалін