Справа № 685/819/25
Провадження № 2/685/443/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку скороченого провадження без виклику осіб (учасників) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2025 року від ТОВ «Споживчий центр» надійшов позов, в якому зазначено, що 15 жовтня 2024 року між позикодавцем ТОВ «Споживчий центр», позивачем по справі, та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15.10.2024-10000663.

Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 38459,88 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 14397,55 грн., процентах в сумі 16502,33 грн. та неустойки в сумі 7560 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту.

Відповідачеві позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , а також судом за цією ж адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, яка була нею одержана, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем письмового відзиву до суду не направлено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

15 жовтня 2024 року між кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15.10.2024-100000663 (кредитної лінії).

Згідно пунктів 2.1 та 2.2 пропозиції про укладення кредитного договору передбачено, що електронний кредитний договір укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Позичальником 15 жовтня 2024 року було сформовано заявку до кредитного договору, за якою він, як позичальник, був ідентифікований згідно паспорту, з вказівкою його адреси та РНОКПП, а також зазначенням реквізитів належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів даним і наступними договорами 5168-74XX-XXXX-7421. В цей же день ТОВ «Споживчий центр» була складена відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 15.10.2024-100000663 (кредитної лінії), яка була підписана позичальником шляхом введення коду «Е121» з смс-повідомлення, яке було відправлене на його фінансовий номер .

З наданих доказів вбачається, що сторонами було дотримано в повній мірі процедуру укладення договору в електронній формі, тому факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» та позичальником ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 21000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну карту позичальника НОМЕР_1 , зазначеній в кредитному договорі (акцепті пропозиції), що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» (сервіс онлайн платежів Liqpау), призначенням платежу вказано «Видача за договором кредиту № 15.10.2024-100000663».

Строк кредиту, згідно пунктів 3, 4 кредитного договору, становить 140 днів з дати його надання, датою повернення є 03 березня 2025 року. Проценти за користування кредитом, відповідно до пункту 6 договору, становлять 1,0 % за один день користування кредитом.

Пунктом 7 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний також сплатити комісію, пов`язану з наданням кредиту, в розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 3150 грн.

Відповідно до графіку платежів, визначеному у п. 12 договору, позичальник зобов`язаний був у конкретно визначені дати вносити на погашення кредиту по 4523,37 грн. впродовж десяти 14-денних періодів, перший з яких складався з процентів за цей період та частини комісії, другий також з частини повернення тіла кредиту, а кожен наступний з частки повернення тіла кредиту та сплати процентів.

Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 становить 14397,55 грн. по основному боргу, 16502,33 грн. по процентах за період з 15 жовтня 2024 року по 03 березня 2025 року та 7560 грн. неустойки.

В позовній заяві позивачем вказано, що відповідачем було проведено часткову оплату по договору, а саме: 5363,37 грн. від 01 листопада 2024 року, 4733,37 грн. від 12 листопада 2024 року, 6413,54 грн. 04 грудня 2024 року та 5000 грн. від 09 січня 2025 року, які були враховані при розрахунку заборгованості за договором.

Відповідачем не надано відомостей про внесення коштів на виконання умов договору в більшій сумі, ніж зазначено позивачем.

Суд не погоджується в повній мірі з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем, виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що відповідачем було фактично внесено лише перші чотири платежі, хоч і з порушенням строків сплати, кожен з цих платежів перевищував розмір чергового платежу, визначеного графіком, тому суд, згідно визначеної у ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» черговості, суму такої переплати відносить в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту.

Судом перераховано розмір заборгованості по тілу кредиту, яка, з урахуванням уже сплаченої частини, становить 14173,04 грн. (21000 грн. (сума кредиту) 3410,16 грн. (погашено згідно графіку) 3416,8 грн. (погашено переплатою)), яка і підлягає стягненню.

Судом також перераховано розмір заборгованості по процентах, яка, з урахуванням зменшення заборгованості по тілу кредиту після часткового погашення заборгованості, за період з наступного дня після внесення відповідачем останнього платежу 10 січня 2025 року по 03 березня 2025 року, виходячи з суми заборгованості по тілу кредиту в 14143,04 грн. за ставкою у 1,0 % за один день користування кредитом.

Сума процентів становить 7511,71 грн., яка і підлягає стягненню.

Позивачем також заявлена вимога стягнення з відповідачки неустойки в сумі 7560 грн., проте ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд відхиляє доводи позивача на відсутність заборони на нарахування неустойки за невиконання зобов`язань за договорами споживчого кредитування, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким з 24 січня 2024 року дозволено нарахування неустойки.

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Доводи позивача зазначених висновків не спростовують, а лише зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, тому підлягають відхиленню.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 56,38 %.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () заборгованість за кредитним договором № 15.10.2024-100000663 (кредитної лінії) від 15 жовтня 2024 року в сумі 21684,75 грн. (Двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят чотири гривні 75 коп.), яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 14173,75 грн. та заборгованості по процентах в сумі 7511,71 грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в задоволення решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1365,82 грн. (Одна тисяча триста шістдесят п`ять гривень 82 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 жовтня 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.