Справа № 699/1727/24
Номер провадження 2-др/699/13/25
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

24.10.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Івашкової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заяву представника відповідачки адвоката Гаврильченка Валентина Михайловича про ухвалення додаткового рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.10.2025 у цивільній справі №699/1727/24 за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у задоволенні позову було відмовлено. Судові витрати залишено за позивачем.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.10.2025 представник відповідачки адвокат Гаврильченко Валентин Михайлович звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №699/1727/24, якою просить стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

17.10.2025 представник позивача адвокат Задорожний Антон Геннадійович звернувся до суду із запереченням на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №699/1727/24. Просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити з підстав не дотримання процесуального порядку щодо подання такої заяви.

Розглянувши заяву представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у справі №699/1727/24, суд зазначає про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Поряд із цим, згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, відшкодування судових витрат на правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, не може бути здійснений.

У додатковій постанові від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести, у зв`язку з розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

Водночас, на відміну від розгляду справи в порядку загального провадження в судах першої інстанцій, судове засідання в яких має стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження за змістом статті 279 ЦПК України, не передбачає проведення судових дебатів.

Отже, якщо справа в суді розглядається у порядку спрощеного провадження, заява про відшкодування судових витрат в суді першої інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Указане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу , викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15, провадження 14-382цс19 (пункт 53).

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 зазначила, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Крім того, згідно із частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Застосування відповідних положень статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Наведена норма надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Як вбачається з поданого представником відповідачки адвокатом Гаврильченком В.М. 27.01.2025 через "Електронний суд" відзиву на позовну заяву у справі №699/1727/24, у ньому відсутній попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які відповідачка очікувала понести у суді. Відсутні у матеріалах справи і будь-які заяви сторони відповідача, зроблені до закінчення проведення судового засідання, у яких би викладалася вимога про проведення відшкодування витрат на правничу допомогу в суді, чи повідомлялося про вибір відповідачки подати докази на їх підтвердження протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. У судовому засіданні відповідачка та її представник участі не брали, відповідно також не заявляли відповідних заяв.

Тобто, заявник пропустив один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вищевикладене у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідачки про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді у справі №699/1727/24, що має наслідком відмову у прийняття додаткового рішення у цій справі.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновоком, викладеним 09.01.2025 Верховним Судом у справі № 906/498/23.

Керуючись статтями 134, 270, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику відповідачки адвокату Гаврильченку Валентину Михайловичу в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №699/1727/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2025.

СуддяЛітвінова Г. М.