Справа № 465/2891/22 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2065/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 465/2891/22

Провадження № 22-ц/811/2065/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», яка підписана представником Олійник Людмилою Володимирівною, на рішення Франківського районного суду міста Львова, ухвалене у м.Львові 12 травня 2025 року у складі судді Кузя В.Я. у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

встановив:

9 червня 2022 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до Закону України «Про теплопостачання» позивач є постачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Текст договору приєднання, розміщений на офіційному сайті був опублікований в газеті «Високий замок» від 1 липня 2014 року №92 (5156). Відповідно до договору приєднання, предметом є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання. Згідно довідки №2 від 21 жовтня 2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідачі, які користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання відкритий особовий рахунок. Зазначає, що відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води та допустили заборгованість, яку зобов`язані оплатити. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 22 705, 67 грн., 3% річних в розмір 487, 69 грн., інфляційні втрати в розмірі 542,87 грн. та витрати з оплати судового збору.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 12 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Рішення суду оскаржив позивач. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з неповним встановленням всіх обставин справи, а його висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Доказами надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг відповідачам є покази будинкового лічильника, акт встановлення лічильника, свідоцтво про повірку лічильника та розрахунок послуг з теплопостачання. В рішенні суд посилався на акт від 26 червня 2018 року, складений з участю представника позивача, однак судом було проігноровано зазначені у акті відомості про те, що дозвільні документи міжвідомчої комісії Львівської міської ради на від`єднання від системи центрального опалення відсутні. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуги комунальним підприємством, а саме, щодо надання послуг з центрального опалення, а відповідачі незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання зобов`язані оплатити надані послуги. Самовільне відключення від мережі центрального опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Просить скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 12 травня 2025 року та постановити нове рішення, яким позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» задовольнити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Позивачем надано суду довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2 від 21 жовтня 2019 року, яка була видана гр. ОСОБА_5 як власнику квартири АДРЕСА_1 . У цій довідці зазначено, що в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивачем було подано договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» без зазначення дати та відсутності підписів відповідачів. Відповідно до умов зазначеного договору позивач, як виконавець, зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж централізованого опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

Під час розгляду справи позивачем було надано суду витяг №1 про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб, виданий 7 лютого 2025 року, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 15 листопада 2024 року зняті з реєстрації у цій квартирі відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо боргу, а також, що відповідачам були надані послуги, за які ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить стягнути борг. Окрім цього, суд звернув увагу, що позов не було пред`явлено до власника квартири, у яку, згідно доводів позовної заяви, позивач надавав послуги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинною у час виникнення спірних правовідносин.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені вказаним Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 .

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним надіслано власнику квартири за адресою: АДРЕСА_2 договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Також встановлено, що у зазначеній квартирі АДРЕСА_3 , нагрівальні прилади (батареї) центрального опалення загальнобудинкової системи демонтовані. Стояки системи опалення заховані в штрубах стін і заштукатурені. Дозвільні документи міжвідомчої комісії Львівської міської ради на від`єднання від системи центрального опалення відсутні. В квартирі встановлено індивідуальне електричне опалення (електричний котел «Термет»). Зазначене підтверджується актом від 26 серпня 2018 року, підписаним посадовими особами позивача, ЛКП «Сонячне» та мешканцем квартири. Також ці обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню.

Позивачем не надано доказів того, що в період нарахованої заборгованості, квартира АДРЕСА_1 самовільно відключена від центрального опалення загальнобудинкової системи та у власника квартири відсутня дозвільна документація на таке відключення станом на спірний період.

Позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів за період з 1 березня 2018 року по 30 червня 2020 року, в той же час, не долучає жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі користуються послугами які можуть надаватися позивачем.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Встановлено, що відповідачами визначені особи, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Власника цієї квартири до числа відповідачів позивачем не включено. Позивач не ініціював, а суд не вчинив дії, спрямованих на залучення у справі відповідачем (співвідповідачем) ОСОБА_5 - власника квартири.

Оскільки правовідносини з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги передбачають солідарну відповідальність власника і осіб, зареєстрованих у його житлі, заявлені позовні вимоги безпосередньо стосуються прав, законних інтересів та обов`язків власника квартири АДРЕСА_1 .

Звернувшисьдо суду із цим позовом, позивач всупереч положенням статей 51, 175 ЦПК України, не зазначив відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників справи.

31 березня 2025 року представник позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції, в судовому засіданні звернувся до суду з клопотання про залучення співвідповідача ОСОБА_5 , однак в задоволенні цього клопотання було відмовлено у зв`язку з тим, що таке подано поза процесуальними строками, визначеними ЦПК України.

Визначення складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що такі порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Подібні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19 та від 04 вересня 2024 року у справі № 922/42/24.

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, вони не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд може вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2022 року у справі № 754/16978/21.

Зважаючи на те, що заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_5 , як власника квартири, тому такі вимоги не можуть бути розглянуті і вирішені судом без залучення її відповідачем у справі, оскільки лише за участі належних відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди ЛМКП «Львівтеплоенерго» з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» пред`явлених до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», яка підписана представником Олійник Людмилою Володимирівною,залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ______________ Р.В. Савуляк