Справа № 709/962/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

представника позивача Пойди О.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та палиативної допомоги дітям Черкаської обласної ради», про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Представник виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Пойда Олена Анатоліївна, адреса: вул. Соборності, 2, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область, (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі відповідач-1), ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (далі відповідач-2), третя особа: КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та палиативної допомоги дітям Черкаської обласної ради», адреса: вул. Пилипенка, 4, м. Черкаси, , про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іркліївської сільської ради неодноразово розглядалося питання щодо виконання батьківських обов`язків та доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 16 травня 2025 року № 110 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » було прийнято рішення подати на розгляд суду матеріали щодо позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно їх малолітньої дочки.

Так, виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради було встановлено, що відповідачі не одружені, ведуть спільне господарство та проживають з 05 лютого 2020 року у найманому помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , та мають на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не працюють, державні соціальні допомоги не отримують, живуть за рахунок тимчасових підробітків ОСОБА_2 . У Чорнобаївському відділі державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадження стосовно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Домоволодіння, у якому проживає сім`я, за борги відключено від електропостачання. З вересня 2024 року по лютий 2025 року відповідачі за вищевказаною адресою не проживали, місце їх проживання у цей час невідоме.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 жовтня

2019 року відповідачів вже було позбавлено батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2021 року відповідачів також було позбавлено батьківських прав стосовно ОСОБА_3 .

Відповідачі неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за

ст. 184 КУпАП.

17 березня 2023 року комісією у складі представників служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради, працівників Ревбинського старостинського округу та поліції було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та встановлено наявну реальну загрозу життю і здоров`ю дитини, у зв`язку з чим малолітню дитину ОСОБА_3 тимчасово влаштовано у сім`ю близьких родичів баби ОСОБА_6

18 березня 2024 року виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради прийнято рішення «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків» № 64.

З 10 квітня 2024 року по час подання даної позовної заяви дитина ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні в КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР», адміністрація якого повідомила позивача, що за час перебування малолітньої дитини в установі батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дочку не відвідували, життям та здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не приймали; з приводу повернення дитини до установи не зверталися.

У 2024 році орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради звертався до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 . Проте, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Водночас, вказаним рішенням було попереджено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 та покладено на позивача контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків.

Проте, ставлення відповідачів до виховання своєї малолітньої дочки не змінилося.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми сімейного законодавства, позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачів стосовно малолітньої ОСОБА_3 та стягнути з них на користь опікуна або установи де перебуватиме дитина аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 1 5).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; відстрочено виконавчому комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області сплату судового збору у розмірі 6056,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 73 74).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 вересня

2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 113 114).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Суду пояснила, що з моменту ухвалення судом рішення від 05 вересня 2024 року, яким відповідачів було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поведінка батьків зовсім не змінилася, дитина із квітня 2024 року перебуває у КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР», жодних дій спрямованих на повернення дитини відповідачами зроблено не було. Останні продовжують вести асоціальний спосіб життя, жодні умови для належного виховання, забезпечення дитини у сім`ї відсутні.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що вона із чоловіком ОСОБА_2 забрати дитину не мають змоги у зв`язку із поганим матеріальним станом та станом здоров`я. У даний час у сім`ї створені усі умови для малолітньої дитини. Є чим отоплювати будинок, є ліжечко, одяг, тощо. У даний час відповідачка алкогольні напої не вживає, отримує допомогу у зв`язку із народженням дитини у розмірі 850,00 грн. Відповідач ОСОБА_2 у даний час служить у лавах Збройних Сил України та допомагає сім`ї фінансово. Також суду пояснила, що дійсно не відвідувала дитину після її відібрання, проте її станом цікавилася, декілька разів телефонувала.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник третьої особи КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та палиативної допомоги дітям Черкаської обласної ради» не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 92).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачі являються батьками малолітній ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_3 від 04 квітня 2024 року (а.с. 17) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 19 20).

Наказом КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Черкаської області «Про надання послуги соціальний супровід сім`ї

ОСОБА_1 » № 145-з від 16 травня 2023 року сім`ї ОСОБА_1 надано послугу соціальний супровід, як сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 36).

Наказом служби у справах дітей Іркліївської сільської ради «Про взяття ОСОБА_3 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» № 82 від 22 травня

2023 року останню взято на відповідний облік (а.с. 37).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17 березня 2024 року комісією було проведено обстеження умов проживання сім`ї відповідачів та встановлено, що у будинку відсутнє водопостачання, відсутній запас дров; температура у будинку 8 градусів, продукти харчування відсутні, антисанітарні умови проживання. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є ліжечко, але за призначенням воно не використовується, речі дитини неупорядковані. За результатами обстеження було прийнято рішення про необхідність влаштовування малолітньої ОСОБА_3 в сім`ю до баби ОСОБА_6 (а.с. 6).

Також, у цей день, 17 березня 2024 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено відповідний акт, відповідно до висновків якого виявлено наявну загрозу життю і здоров`ю дитини, пов`язану з невідповідним станом батьків, незабезпеченням дитини продуктами харчування та відповідним доглядом (а.с. 21 25).

18 березня 2024 року відповідачів було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 26 27).

Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 64 від 18 березня

2024 року вирішено негайно відібрати малолітню ОСОБА_3 та влаштувати тимчасово в сім`ю близьких родичів; затвердити висновок про доцільність негайного відібрання дитини та позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 28 - 29).

10 квітня 2024 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено відповідний акт, відповідно до висновків якого у відповідачів було вилучено малолітню дитину ОСОБА_3 у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків (а.с. 30 34).

Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 04 квітня 2024 року влаштовано малолітню дитину до КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР» строком на 6 місяців (а.с. 35).

Постановами Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 травня

2024 року та від 06 червня 2024 року, які набрали законної сили, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини ОСОБА_3 (а.с. 38 41).

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 вересня

2025 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2024 року, у задоволенні позовних вимог Іркліївської сільської ради (орган опіки та піклування) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батька і матері батьківських прав відмовлено; попереджено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 та покладено на Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських обов`язків (а.с. 42 45).

04 лютого 2025 року ОСОБА_1 надала свої письмові пояснення, відповідно до яких остання за період з 10 квітня 2024 року не відвідувала свою доньку, яка знаходиться у КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР», тому що у неї не було коштів та у зв`язку із станом здоров`я, перебувала на роботі та займалася домашнім господарством. Пояснила, що у даний час проживає на кошти свого цивільного чоловіка (а.с. 47).

За повідомленням Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 18 лютого 2025 року працівниками превенції Золотоніського РВП здійснювалися неодноразові виїзди за місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проте місце перебування останніх встановити не вдалося (а.с. 48).

Відповідно до листа Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області № 1605 від 25 лютого 2025 року на примусовому виконанні у відділі перебуває по два виконавчі провадження відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 49).

Згідно з листом КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради № 2 від 04 березня 2025 року з сім`єю ОСОБА_1 було складено план соціального супроводу сім`ї. З прописаних у плані завдань мати оформила тільки документи для отримання державної допомоги, які призначені при народженні дитини. Більше мати на контакт не виходить, план не виконує, не виправляється, умови життя не покращилися (а.с. 52).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30 квітня 2025 року комісією було проведено обстеження умов проживання сім`ї відповідачів та встановлено, що у сім`ї наявні продукти харчування, умови створені тільки для новонародженої дитини, відсутній одяг по сезону. З 10 квітня 2024 року батьки не виявляють турботи до дитини ОСОБА_3 , не приймають участі в її утриманні та вихованні, дитина перебуває на повному державному утриманні (а.с. 53).

Згідно з розпискою ОСОБА_1 від 30 квітня 2025 року остання не створила умови, щоб забрати свою дитину ОСОБА_3 , борг за світло не сплатила, соціальну доплату не оформила (а.с. 54).

Відповідно до листа КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР» у закладі на повному державному утриманні знаходиться ОСОБА_3 . З жовтня 2024 року мати ОСОБА_1 дитину не відвідувала, телефонувала один раз 30 січня 2025 року. Життям та здоров`ям дитини не цікавиться. Батько

ОСОБА_2 дитину в закладі не відвідував та не телефонував. Батьки участі в утриманні та вихованні дитини не приймали (а.с. 55).

Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 16 травня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с. 56 58).

Статті 150, 155 СК України передбачають обов`язок батьків щодо виховання, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуються необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти (п. 16). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей (п.15).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківські обов`язки не виконують та самоусунулась від їх виконання, зокрема жодним чином не забезпечують належне виховання, духовний розвиток та навчання дитини, не намагаються жодними діями повернути дитину, яка влаштована до КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР». Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дитини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів, які могли б підтвердити належне виконання відповідачами батьківських обов`язків суду не було надано.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Також, положення ч. 1 ст. 169 СК України надають можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Так, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь установи або особи на утриманні якої перебуватиме дитина, аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на користь установи або особи на утриманні якої перебуватиме дитина, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі вищевикладеного стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду, тобто з 05 червня 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, останнім ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року відстрочено сплату судового збору в сумі 6056,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі, суд вважає за доцільне стягнути із відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 6056,00 грн. в рівних частинах по 3028,00 грн. з кожного.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та палиативної допомоги дітям Черкаської обласної ради», про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , батьківських прав стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьківських прав стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь установи або особи на утриманні якої перебуватиме дитина, аліменти на утримання ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2025 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь установи або особи на утриманні якої перебуватиме дитина, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2025 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795) судовий збіру розмірі 6056,00 грн. в рівних частинах по 3028,00 грн. з кожного.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Романова