ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 643/3205/25

провадження № 22-ц/818/3427/25

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року в складі судді Власенко В.М.,-

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_1 , після отримання важкої черепно-мозкової травми, був прооперований та знаходився на лікуванні в Харківській клінічній лікарні швидкої та невідкладної допомоги, після чого переведений до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, де наразі проходить лікування з діагнозом: важкий психічний розлад. У зв`язку з чим, ОСОБА_2 не може висловлювати свої думки, не здатен дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих та потребує постійного догляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила призначити у справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_2 , проведення експертизи доручити судовим експертам Харківської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року призначено у справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на психічне захворювання, інший психічний розлад чи інші захворювання, які впливають на психічний стан? Чи є таке захворювання, інший психічний розлад хронічним і стійким?

2.Чи здатен ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), усвідомлювати значення своїх дій та чи може керувати ними?

3. Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням свого психічного стану з`явитись в судове засідання та дати пояснення по суті справи?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Харківської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», після отримання медичної документації відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витребувано з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» Харківської міської ради медичну документацію відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку направити на адресу Харківської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала мотивована тим, що для вирішення даної справи необхідні спеціальні знання у галузі науки, оскільки такі факти можливо з`ясувати лише на підставі медичних документів та за результатами висновків експертів, а суд таких спеціальних знань не має, для повного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність проведення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи, для проведення якої витребувати медичну документацію відносно ОСОБА_2 з психоневрологічного диспансеру, психіатричної лікарні.

Не погодившись з ухвалою суду Орган опіки та піклування виконавчого комітету ХМР подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було залучено до розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права. Крім того, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 страждає саме на хронічні, стійкі психічні захворювання та стан його здоров`я є таким, що дає підстави вважати наявність таких хвороб, які впливають на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

За приписами статті 100 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Тобто призначення експертизи забезпечить дотримання судом основоположних прав сторін на рівність і змагальність, забезпечить можливість захисту власної позиції позивачу, тоді як висновок експерта, його прийняття як доказу буде досліджуватися у загальному порядку при розгляді справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно ч.1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про психіатричну допомогу" судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-психіатричних експертиз.

Як зазначається в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 року № 3 "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним", судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним. В ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Судом встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Заявник пояснила, що ОСОБА_2 не може бути присутнім у судовому засіданні через стан свого здоров`я, перебуває у КНП ХОР «ОКПЛ № 3».

06 березня 2025 року, на виконання ухвали суду від 04 березня 2025 року, надійшло доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Уманським Р.В.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Уманський Р. В. не заперечував проти клопотання заявника про призначення судово психіатричної експертизи.

Відповідно до ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Щодо посилань апеляційної скарги на те, що ОСОБА_2 не було залучено до розгляду справи, судова колегія зазначає, що розгляд клопотання не передбачає обов`язкової участі особи щодо якої призначається експертиза.

Тому доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства при розгляді клопотання без участі ОСОБА_2 не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Наявні в справі дані не є достатніми для визначення наявності чи відсутності психічного розладу у ОСОБА_2 , заявником не надано відповідного висновку експертизи, а вирішення питання про встановлення психічного стану ОСОБА_2 потребує спеціальних знань в галузі психіатрії, тому судова колегія вважає що висновок суду про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану особи, щодо якої ставиться питання про визнання її недієздатною обгрунтованим і підлягає до задоволення.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо призначення експертизи по даній справі, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи викладені у апеляційній скарзі висновки суду не спростовують, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.