Справа № 362/7852/25
Провадження 2-н/362/1352/25
У х в а л а

"27" жовтня 2025 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Медведєв К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціальне монтажне управління №24» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2025 заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціальне монтажне управління №24» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01.10.2023 по 31.12.2023.

У заяві зазначається, що у боржника наявна заборгованість перед заявником за період з 01.10.2023 по 31.12.2023 в розмірі 46345,64 грн. Заробітної плати та не виплачені відрядні у розмірі 9100 грн., що підтверджується розрахунковими листами та довідкою.

Згідно з ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Заява подана особою, яка згідно вимог ст.47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю.

Згідно з ч.2ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 ч. 1ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Загальна характеристика вимог, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Згідно з п. 5 ч.1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом, для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1ст. 233 КЗпП України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

З доданих до заяви документів убачається, що заявник перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Спеціальне монтажне управління №24.

Оскільки вимоги заявника стосуються виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та відрядних, і про такі виплати або їх відсутність заявник мала дізнатися вже в січні 2024 року, то заявник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права в зазначений строк.

Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 08.10.2025, тобто після спливу тримісячного строку, визначеного ч.1ст. 233 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що заявник має право звернутись до суду із вказаними вимогами у порядку позовного провадження, шляхом звернення з відповідною позовною заявою до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 КЗпП України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі ОСОБА_2 судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Керуючись ст.ст.165,166,167 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціальне монтажне управління №24» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі вказаного судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Медведєв К.В.