Справа № 487/4202/25
Провадження № 2/487/2367/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.10.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судових засідань Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 року представник ТОВ «Фінпром Маркет», шляхом формування у системі «Електронний суд» звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою у якій просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 24.05.2021, у розмірі 13512,20 грн., з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 9512,20 грн. відсотків за користування кредитом. Окрім того, просила стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.05.2024 року, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики №75784759, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн..

Крім того, 25.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 75784759 до Договору позики №75784759, за умовами якого відповідач збільшив суму кредиту та загальний розмір якого становить 4000 грн..

26.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» було укладено Договір факторингу №2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами`права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором позики №75784759.

Згідно реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №79334469. у розмірі 13538,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9538,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором позики №75784759.

Згідно реєстру заборгованості від 26.10.2021 до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №79334469 у розмірі 13538,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9538,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Заборгованість за вищевказаним договором відповідачем не погашається, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 13512,20 грн. Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року відкрито провадження у справі в спрощеного позовного провадження з повідомленняя (викликом) сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 24.05.2021 року, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики №75784759, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. строком на 30 днів до 23.06.2021 року (п.п.2.2 п.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,99 % (фіксовану) процентну ставку, на день, яка діє протягом Строку Договору визначеного п.п. 2 п. 2 Договору.

Відповідач підписав договір 24.05.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3573S1zWIW.

Крім того, 25.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 75784759 до Договору позики №75784759, за умовами якого відповідач збільшив суму кредиту загальний розмір якого становить 4000 грн.

Відповідач підписав додаткову угоду 25.05.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3CNp24AFUc1.

Відповідно довідок ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 08.05.2025 року, згідно договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, підприємство на номер картки № НОМЕР_1 , 24.05.2021 року перерахувало 2000 грн. (номер платежу e7a52168-f343-457c-b07b-15895c29b577), та 25.05.2021 року - перерахувало 2000 грн. (номер платежу 7d8456c7-0184-47ec-aa36-05a12ad55ad5).

Крім того, згідно інформації наданої АТ «Універсал банк», встановлено що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та 24.05.2021, 25.05.2021 року на його платіжну картку було зараховано платежі у сумі 2000 грн.

26.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» було укладено Договір факторингу №2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами`права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором позики №75784759.

Згідно реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №79334469. у розмірі 13538,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9538,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором позики №75784759.

Згідно реєстру заборгованості від 26.10.2021 до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №79334469 у розмірі 13538,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9538,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «Фінпром маркет», заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №79334469 складає 13512,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9512,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та отримані кошти згідно умов договору не повернула, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових, суд зазначає наступне.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір № 01-11/24 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги; витяг з акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 16.05.2025 року, відповідно до якого надано правову допомогу у виді складання позовної заяви вартістю 3000 грн., вивченням матеріалів справи вартістю 500 грн., копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність Ткаченко Ю.О., копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №579934714.1 від 19.05.2025.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором позики №79334469 у розмірі 13512,20 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9512,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», місцезнаходження: м. Київ, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Головуючий суддя: І.О. Притуляк