Справа № 522/9012/25
Провадження № 2-др/522/173/25
16 жовтня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Коноваленко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ленець Олега Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси - Чорнухи Ю.В. перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 :
-заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 138578,67 гривень, яка складається з реальних збитків у розмірі 129778,67 гривень, послуг евакуатора у розмірі 3300,00 гривень та оплати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу у розмірі 5500,00 гривень;
-сплачений судовий збір у розмірі 2191,38 гривень.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2025 позовну заяву задоволено, з ОСОБА_2 стягнута заподіяна майнова шкода в загальному розмірі 138578,67 гривень, з яких: 129778,67 гривень матеріальні збитки, 3300,00 гривень послуги евакуатора, 5500,00 гривень витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу. Стягнута заподіяна моральна шкода у розмірі 10000,00 гривень та витрати з оплати судового збору в розмірі 2191,89 гривень.

23.09.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника ОСОБА_1 адвоката Ленець О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №522/9012/25, у якій представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 30 000,00 гривень. На підтвердження заявлених вимог представник ОСОБА_1 адвокат Ленець О.В. долучив до матеріалів заяви: копію договору про надання правничої допомоги від 21.03.2025 та копію акта здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 21.03.2025.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

26.09.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника ОСОБА_2 адвоката Осьмініна С.Д. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 гивень, як необґрунтованих. Адвокат Осьмінін С.Д. зазначив, що відповідач не погоджується із заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу, вважає що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним з тим обсягом робіт, який був фактично погоджений у Договорі за фіксовану плату.

29.09.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивачки адвоката Ленець О.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких заявник зазначив, що заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі є безпідставними, просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2025 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, призначено до розгляду на 14.10.2025 без повідомлення та виклику учасників справи.

На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16.10.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).

У зв`язку з тим, що розгляд питання про ухвалення додаткового рішення здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

У постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У додатковій постанові від 13.03.2024 у справі № 910/5724/23 Верховний Суд звернув увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Суд встановив, що 21.03.2025 між Адвокатським об`єднанням «Коло» та ОСОБА_1 укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту із представництва та захисту законних прав та інтересів останнього в судах.

Згідно з п. 5.1. Договору, розмір оплати Клієнтом Адвокатському Об`єднанню гонорару пов`язаних із виконанням предмету даного договору складає 30000,00 гривень.

У відповідності до п. 1.1 дговору, предметом даного договору є надання правової допомоги клієнту, яка полягає у представництві інтересів у справі за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу 30000,00 гривень не відповідає критеріям розумності та співмірності, оскільки справа незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, не становить значного суспільного інтересу, впливає виключно на відносини між сторонами.

За таких обставин, суд вважає, що співмірним та розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню становить 10000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 270, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ленець Олега Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 522/9012/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду складений 23.10.2025.

Суддя Юлія ЧОРНУХА