_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/144/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

за участю секретаря - Коростій М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Одесі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача, у якості компенсації додаткових витрат на дитину, суму в розмірі 21 842, 45 грн. (двадцять одну тисячу вісімсот сорок дві гривні 45 коп.). В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який був розірваний 16.05.2023. Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з позивачкою і знаходилась на її утриманні та вихованні, аліменти на її утримання стягуються з відповідача за рішенням суду. Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вади здоров`я, постійно потребує лікування та постійної підтримуючої профілактики, тощо. Також позивачка зазначила, що не може самостійно належним чином забезпечувати доньку всім необхідним для забезпечення можливості продовжувати навчання, тому вважає, що відповідач також зобов`язаний надавати матеріальне забезпечення донці. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, отримує дохід, працює моряком на суднах іноземних судновласників на посаді старшого механіка та отримує зарплату 10000 (десять тисяч) доларів на місяць, а тому виходячи із принципу розумності та справедливості, вважає, що з нього на утримання їхньої доньки мають стягуватися додаткові аліменти. Загалом позивачкою було витрачено на лікування дитини у якості додаткових витрат суму у розмірі 5 790,15 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`яносто гривен 15 коп.). Окрім цього, нею особисто був придбаний для доньки ноутбук вартістю 31 997 грн., який є обов`язковим для навчання, у зв`язку з онлайн навчанням. З огляду на наведене вище, позивачка вважає, що відповідач повинен брати участь у додаткових витратах на доньку, а тому вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.

09.10.2023 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, зазначивши, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні з огляду на наступне. У своїй позовній заяві позивачка зазначає про те, що у нього є матеріальна можливість утримувати дітей, оскільки він працює моряком на судах іноземних судновласників на посаді старшого механіка та отримує заробітну плату 10 000 (десять тисяч) доларів США на місяць. Проте, зазначену заробітну плату в такому розмірі він отримував в минулому - лише в 2020 та в 2021 році, проте ніяк не на теперішній час. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжується до теперішнього часу. В цей період діють обмеження виїзду за кордон для чоловіків призовного віку (18-60 років), а тому він позбавлений будь-якої можливості виїжджати за межі України для роботи моряком. З моменту початку воєнної агресії з боку російської федерації проти України він постійно знаходиться в Україні. Наразі він не працює, є пенсіонером, у зв`язку із інвалідністю 3 групи по зору, розмір пенсії на теперішній час складає 2520 гривень на місяць. При цьому відповідач зазначив, що добре розуміє свій обов`язок батька, щодо утримання спільної з позивачем дитини та зовсім не ухиляється від нього. Також відповідач зауважив, що виходячи із долучених до позовної заяви додатків, які були надіслані йому разом із позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження по даній справі, відсутні будь-які докази того, що дитина потребує лікування та постійної підтримуючої профілактики. Надані позивачем результати обстеження не підтверджують жодним чином того, що дитина у зв`язку із станом здоров`я почала перебувати на обліках у лікарів. Адже під час їх спільного життя з позивачем, дитина була здоровою, проблеми були тільки з зором. Щодо придбання ноутбуку, відповідач зазначив, що позивачка жодним чином не погоджувала з ним необхідності придбання саме такого високовартісного ноутбука із супутнім обладнанням, жодним чином не інформувала відповідача про намір придбати зазначений ноутбук та жодним чином не пропонувала йому самостійно вирішити дане питання. Отже, відповідач вважає, що понесення витрат на придбання ноутбуку у розмірі 33 218 гривень 00 коп. є добровільним волевиявленням позивачки, а тому стягнення грошових коштів на придбання ноутбука є необґрунтованими, оскільки дистанційне навчання дитини та використання при цьому комп`ютерних технічних засобів не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, повідомлялись, представник позивачки - адвокат Гніздовська Г.М. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2002 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис №1690).

ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного шлюбу народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2010 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2023 у справі №522/3047/23, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15.08.2023, у справі № 522/3047/23, було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 21.12.2002 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2024 у справі №522/3863/23, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26.08.2024, позов ОСОБА_1 було задоволено частково та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 7000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, у постанові від 24 лютого 2016 року у справі N° 6-1296цс15 Верховний Суд України зазначив, що «виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини».

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, які можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №61-2371св18, від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17, від 29.04.2022 у справі №761/27222/20.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Окрім цього, слід зауважити, що звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19 визначає, що особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитини потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком /матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтвердженні відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

В разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів.

Судом встановлено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вади здоров`я, потребує лікування та підтримуючої профілактики, що підтверджується довідкою КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від 30.05.2023, консультаційним висновком спеціаліста лікаря-консультанта дитячого гематолога ОСОБА_4 від 29.05.2023 та копіями квитанцій на підтвердження проведення та оплати медичних досліджень та купівлі медикаментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було проведено медичні дослідження та обстеження на загальну суму 2850 грн., а саме: УЗД органів малого тазу на суму 550 грн., що підтверджується чеком №13050 від 26.05.2023, аналіз крові на ТТГ, контроль анемії, ЗАС, ЗАК, глісований гемоглобін, глюкоза на загальну суму 1375 грн., що підтверджується чеком лабораторії «EASYLAB» від 17.05.2023, загальний аналіз крові на суму 175 грн., що підтверджується чеком лабораторії «EASYLAB» від 26.05.2023; дуплексне сканування судин голови та шиї на суму 750 грн., що підтверджується чеком №35958 від 16.05.2023.

Також позивачем було понесені витрати на придбання медикаментів, що підтверджується: чеком №26492 від 19.05.2023 на загальну суму 271 грн. 30 коп.; чеком №36379 від 19.05.2023 на загальну суму 492 грн. 93 коп.; чеком №152506 від 19.05.2023 на загальну суму 57 грн. 80 коп.; чеком №003/628880 від 01.06.2023 на загальну суму 461 грн. 00 коп.; чеком №034/30150 від 01.06.2023 на загальну суму 45 грн. 77 коп.; чеком №034/30152 від 01.06.2023 на загальну суму 251 грн. 25 коп.; чеком №152323 від 17.05.2023 на загальну суму 143 грн. 40 коп.; чеком №104849 від 26.05.2023 на загальну суму 920 грн. 00 коп.; чеком від 27.05.2023 на загальну суму 359 грн. 00 коп.; чеком №034/30155 від 01.06.2023 на загальну суму 500 грн. 00 коп.; чеком на загальну суму 180 грн. 40 коп.; чеком №196325 від 20.05.2023 на загальну суму 421 грн. 90 коп.; чеком № від 06.06.2023 на загальну суму 360 грн. 40 коп.

Позивач як на підставу заявлених вимог щодо стягнення з відповідача 1/2 частини коштів, витрачених на придбання ноутбуку дитині, посилається на те, що донька навчається в Одеському ліцеї №53 Одеської міської ради за дистанційною формою, а тому для нормального навчання та здобуття освіти дитині необхідні сучасні засоби, а саме ноутбук який повинен відповідати певним вимогам. Вказане на думку позивачки також є додатковими витратами.

Так, додаткові витрати на утримання дитини - це не додаткові кошти, які належить стягувати з платника аліментів через те, що сума аліментів не покриває всіх необхідних витрат на дитину, які включають в себе, зокрема, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування, підручників, оплату навчання в школі, проведення дозвілля дитини.

Додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова Верховного Суду від 4 грудня 2019 у справі № 320/383/19, постанова Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, які спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, якщо дитина потребує навчання саме у цьому навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття; висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що навчання дитини на дистанційній формі навчання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а тому у цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Керуючись ст.2, 12, 13, 76-83, 141, 211, 263-265, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2973,66 гривень, одноразово.

Стягнути ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.10.2025.

Суддя І. В. Огренич