Справа № 167/1003/25
Номер провадження 2/167/585/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Грибанов Д. В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № (далі Договір, Кредитний договір), який разом з Паспортом кредиту та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.

Зазначає, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») укладено Договір факторингу № 171221 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» за плату свої права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначеним цим договором.

26 червня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/20-Ф у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року Реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 39411,33 грн, з яких: 27675,16 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,47 грн - загальна заборгованість по відсотках, 11732,70 грн загальна заборгованість по комісії.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Таким чином, посилається на те, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 в розмірі 39411,33 грн, з яких: 27675,16 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,47 грн - загальна заборгованість по відсотках, 11732,70 грн - загальна заборгованість по комісії.

Ураховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 в розмірі 39411,33 грн та судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 будучи завчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не подавала.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 19 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору ТОВ "ФК "ЦФР" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 29714,48 грн строком на 24 місяці безготівковим шляхом зі сплатою початкового проценту при наданні кредиту в розмірі 5 % від суми кредиту, щомісячних процентів у розмірі 2,49 % від суми кредиту та річних процентів у розмірі 0,01 % від суми боргу за договором. Позичальник зобов`язалася сплачувати відсотки за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту відповідно до графіку наведеного у п. 1.3 Кредитного договору.

Підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за реквізитами, наведеними у п. 1.4 Кредитного договору.

Пунктом 3.4 Кредитного договору передбачено, що Договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР» редакція від 30 серпня 2021 року складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору вона отримала.

Відповідно до умов Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5685494 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 29714,48 грн, строк на який надається кредит - 24 місяці, при наданні кредиту 5% від суми кредиту, щомісячні відсотки - 2,49% від суми кредиту, річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором. Також вказаним паспортом кредиту передбачені загальні витрати за кредитом 18986,14 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 47475,62 грн, реальна річна процентна ставка 62,90% порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів).

17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ«ТАСКОМБАНК» укладено Договір факторингу № 171221, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначеним цим договором.

26 червня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/20-ф відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно Акта прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/20-ф від 26 червня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимоги кількістю 4859 кредитних договорів, після чого, з урахуванням п. 2.1 Договору факторингу № НІ/11/20-ф від 26 червня 2024 року, від клієнта до фактора переходить права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Загальна сума боргу становить 80264506,10 грн.

Згідно платіжної інструкції № 21522 від 26 червня 2024 року було здійснено оплату за відступлення прав вимоги за вищевказаним Договором факторингу № НІ/11/20-ф від 26 червня 2024 року.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 26 червня 2024 року до Договору факторингу № НІ/11/20-ф від 26 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39411,33 грн, з яких: 27675,16 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,47 грн - загальна заборгованість по відсотках, 11732,70 грн - загальна заборгованість по комісії.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 39411,33 грн, з яких: 27675,16 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,47 грн - загальна заборгованість по відсотках, 11732,70 грн загальна заборгованість по комісії.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 21 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 29714,48 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування 24 місяці, відсотки - 2,49 % щомісячно від суми кредиту).

Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2 Договору).

17 грудня 2021 року згідно Договору факторингу № 171221 ТОВ «ФК «ЦФР» відступили своє право грошової вимоги до відповідача - АТ «ТАСКОМБАНК», яке в подальшому згідно Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року відступило право позивачу - ТОВ «ФК «ЄАПБ» і відповідно до Реєстру прав вимог від 26 червня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39411,33 грн., з яких: 27675,16 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,47 грн - загальна заборгованість по відсотках та 11732,70 грн загальна заборгованість по комісії.

А відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним нею Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 року.

Ураховуючи вищенаведене, оскільки відповідач отримала кредитні кошти, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів вона не надала, а тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 27675,16 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 3,47 грн необхідно задовольнити.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 627 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).

Наданий відповідачу кредит є споживчим, тому на правовідносини сторін поширюється дія Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання, обслуговування і повернення кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Як вбачається з Кредитного договору № від 21 жовтня 2021 року не передбачено зобов`язання зі сплати комісії, а передбачено зобов`язання зі сплати щомісячних відсотків за користування кредитом та річних відсотків за користування кредитом, при цьому позивачем у змісті позовної заяви не зазначено, на які пункти кредитного договору він посилається, здійснюючи нарахування комісії.

Необхідність сплати комісії не передбачено й у графіку щомісячних платежів, який наведений у Договорі та паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5685494 від 21 жовтня 2021 року.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» фактично заявлено до стягнення комісію, не зазначивши за які саме послуги ця комісія повинна була б сплачена позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем суду не надано.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії в розмірі 11732,70 грн є необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 39411,33 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 27678,63 грн, що становить 70,23 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2126,56 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № від 21 жовтня 2021 року в розмірі 27678 (двадцять сім тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 63 копійки, з яких: 27675 (двадцять сім шістсот сімдесят п`ять) гривень 16 копійок заборгованість за тілом кредиту та 3 (три) гривні, 47 - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2126 (дві тисячі сто двадцять шість) гривень 56 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного заочного рішення 23 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович, адреса: вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, м. Бровари, Київська область, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай