РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/935/25

Провадження № 2/293/565/2025

28 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ :

І. Короткий зміст позовних вимог

11.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. За змістом позовної заяви позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно із дня подання цієї заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше 60 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вона ОСОБА_1 та ОСОБА_2 впродовж майже 12 років проживали в шлюбі. Мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є неповнолітньою дитиною та проживає разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки подружжя. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.09.2024, справа №293/1157/24 шлюб між ними розірвано.

Відповідач приймає участь в утриманні дитини, однак матеріальну допомогу надає періодично, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначає, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований та має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дитини.

В зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.08.2025 справа №293/935/25 передана на розгляд судді Проценко Л.Й. (а.с.51).

На виконання вимог ст.187 ЦПК України 14.08.2025 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.14).

Суд ухвалою від 15.08.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначив у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09 год. 30 хв. 15.09.2025 (а.с.18).

15.09.2025 вказана справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні №294/1467/15-к (а.с.30).

13.10.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що проти задоволення позову про сплату аліментів на користь сина ОСОБА_3 не заперечує, але не в тій частині, яку просить позивач, а у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно, що становить 1/6 частину від його місячного заробітку (доходу) (а.с.33-39).

14.10.2025 сторони в судове засідання не з`явились. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання судовий розгляд справи відкладено на 10 год. 30 хв. 28.10.2025 з метою надання позивачу можливості підготувати та надати відповідь на відзив (а.с.40).

28.10.2025 сторони в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. Про день та час розгляду справи в суді сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.41,42).

У матеріалах справи міститься клопотання позивачки про розгляд справи без її участі за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та докази на їх підтвердження

Відповідно до свідоцтва про народження (копія) серії НОМЕР_1 від 30.04.2013 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.09.2024 по справі №293/1157/24 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1958 (а.с.7-9).

Згідно витягів з реєстру Черняхівської територіальної громади №2025/ 011196749 від 08.08.2025 та №2025/011197020 від 08.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,10).

Згідно довідки Управління СБУ в Житомирській області №57/85-4846 від 11.10.2025 вбачається, що виданої ОСОБА_2 його дохід за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року становить 430 275,50 грн. Щомісячне грошове забезпечення становить 60 397,38 грн (а.с.37)

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та не спорюється відповідачем те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю позивачем по справі ОСОБА_1 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд виходить з того, що утримання дитини є обов`язком обох батьків незалежно від розірвання шлюбу між сторонами та від того з ким проживає дитина.

Суд враховуючи матеріальний стан сторін, працездатний вік, наявність офіційного працевлаштування відповідача, його регулярний дохід, відсутність на утриманні інших дітей, дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення аліментів на утримання дитини в мінімальному гарантованому законодавством розмірі, що становить 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановлено на дитину відповідного віку щомісячно, із дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Посилання відповідача на те, що при стягненні аліментів він просить врахувати ту обставину, що він 29.08.2025 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 та просить стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 10 000 грн. щомісячно, що становить 1/6 частину від його заробітку доходу, суд не бере до уваги до уваги, оскільки утримання дитини є обов`язком, а не правом відповідача і визначення способу стягнення аліментів є правом позивача, оскільки саме з нею проживає дитина.

Покликання відповідача на те, що 10 000 грн., що становитиме 1/6 частину від його заробітної плати є достатнім розміром аліментів на утримання дитини, а не заявлений позивачем розмір частини від його заробітку, суд оцінює критично та зазначає, що згідно вимог статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів наділений той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, отримувати гарантований мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд також враховує, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд також враховую висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Крім того, згідно із статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Крім того,стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

При цьому суд враховує, що позивачем заявлений розмір аліментів в розмірі частини заробітку відповідача, що є мінімальним розміром аліментів, передбаченим законодавством на утримання однієї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Таким чином, у порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача, тому суд стягує з нього в дохід держави 1211,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 11.08.2025 та до повноліття дитини.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Складання повного тексту рішення суду відкласти на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відомості про сторін по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2

адреса/місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

адреса/місце реєстрації: АДРЕСА_3

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО