Справа № 951/305/25
Провадження №2-п/951/6/2025
УХВАЛА

24 жовтня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

секретаря Барилко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ващука Я.С. про перегляд заочного рішення у цивільній справі №951/305/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат Ващук Я.С. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що 07.08.2025 заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №951/305/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача вважає, що рішення було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при вирішенні справи, на думку представника відповідача, судом не було взято до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 брала оспорюваний кредит на 14 календарних днів, а не на заявлених позивачем 300 календарних днів. Зазначає, що, зважаючи на те, що Закон України від 22.11.2023 №3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 05.02.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин слід було застосовувати частину п`яту статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка діяла на день укладання правочинну. З приводу проведених судом розрахунків в мотивувальній частині заочного рішення суду від 07.08.2025 та зазначеної суми заборгованості в розмірі 101 928 грн. 80 коп. в резолютивній частині рішення суду представник відповідача вважає їх хибними, надуманими та такими, що не відповідають встановленим нормам чинного законодавства України. Зазначає, що суд мав застосувати вимоги статей 215, 216, 203 ЦК України та/або 4. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», однак аж ніяк не процентну ставку 1,20%, 1,50%, які визначені у Договорі про відкриття кредитної лінії №1344-1081 від 05.02.2024. Також зазначає, що вказана в заочному рішенні суду сума відсотків з огляду на сам розмір позики 20 600 грн 00 коп. є явно завищена та така, що не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З огляду на зазначені вище обставини представник відповідача вважає, що існують підстави для перегляду та скасування заочного рішення Козівського районного суду від 07.08.2025 у цивільній справі №951/305/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також як на обставини, що свідчать про поважність причин неявки відповідача в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні з об`єктивних причин, оскільки з 28.05.2025 по 28.08.2025 перебувала в Республіці Польща, що підтверджується копією закордонного паспорта, а тому будь-яких повісток, ухвал, позовних заяв із суду не отримувала, що вбачається з конвертів з поміткою «повернуто». Про заочне рішення, ухвалене Козівським районним судом Тернопільської області 07.08.2025, і про розгляд самої справи загалом відповідач дізналася випадково, а саме від свого чоловіка, який після приїзду відповідача в Україну 29.08.2025 повідомив їй, що на її ім`я надійшов рекомендований лист із Козівського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 09.10.2025 відкрито провадження за заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно із ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча були належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. 13.10.2025 подав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення у цій справі, відповідно до яких заяву про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 07.08.2025 у справі № 951/305/25 просив залишити без задоволення, а заочне рішення просив залишити без змін.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи №951/305/25, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Отже, правовий аналіз ст.288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що 07.08.2025 заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №951/305/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судові засідання, суд керується таким.

Згідно з рішенням суду та матеріалами цивільної справи в судові засідання із розгляду Козівським районним судом Тернопільської області згаданої цивільної справи відповідач жодного разу не з`являлася, повідомлялася належним чином про дату і місце судового засідання.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу судом було скеровано вказану ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами, а також із судовою повісткою, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка була вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.05.2025 та в позовній заяві, та була направлена їй рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 01.07.2025 на адресу суду повернувся конверт разом із ухвалою, який був скерований відповідачу з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55 - 64). Крім того, відповідачу 17.06.2025 та 08.07.2025 надсилалися судові повістки про виклик у судове засідання, і поштове відправлення із зазначеною повісткою повернулося до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об?єктом поштового зв?язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об?єкта поштового зв?язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв?язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

У Постанові від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв?язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав як ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, так і судові повістки-повідомлення за належною адресою та яка повернулась до суду у зв?язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неподання відзиву з відповідними доказами у встановлений в ЦПК України строк та неявки в судові засідання, оскільки зумовлено не об?єктивними причинами, а суб?єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції (відповідна правова позиція міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11).

Однак, як зазначає представник відповідача адвокат Ващук Я.С., ОСОБА_1 не була присутня у судових засіданнях при розгляді зазначеної цивільної справи з об`єктивних причин, адже з 28.05.2025 по 28.08.2025 перебувала в Республіці Польща, на що надав суду копію закордонного паспорта відповідача з відтисками печатки про перетин державного кордону України. У зв`язку з наведеними обставинами будь-яких повісток. ухвал, позовних заяв із суду відповідач не отримувала. Зазначає, що відповідач про заочне рішення суду і про розгляд справи дізналася випадково, а саме від свого чоловіка, який по приїзді відповідача в Україну 29.08.2025 повідомив їй, що на її ім`я надійшов рекомендований лист із Козівського районного суду Тернопільської області.

Суддя, вивчивши доводи сторони відповідача про причини пропуску визначеного частиною 3 статті 284 ЦПК України, дійшов висновку про поважність причин пропуску такого строку, а тому вбачає підстави поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Щодо твердження представника відповідача, що строк дії договору становив лише 14 днів з дня підписання договору, суд зазначає таке.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідно до підпункту 4.9. Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30.11.2024. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Таким чином, твердження відповідача, що строк дії договору становив лише 14 днів з дня підписання договору є некоректними, а відтак не беруться судом до уваги.

Також, обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення, представник відповідача посилається на те, що відповідач не погоджується із сумою нарахованих відсотків кредитором, а також із розрахунком суми заборгованості, здійсненим судом. Вважає нарахований розмір відсотків завищеним, що свідчить про несправедливі умови кредитного договору, та таким, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності.

Тобто, сторона відповідача фактично не погоджується із доказами, дослідженими судом.

Проте, на інші докази, не досліджені судом, які б на його думку, мали істотне значення для правильного вирішення справи не посилається та їх не надає.

Відповідачем не надано розрахунку заборгованості, який би спростовував правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, а відтак розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18.

За змістом заяви про перегляд заочного рішення, можна дійти висновку, що фактично представник відповідача посилається на положення договорів, які наявні в матеріалах справи, і оцінка яким судом вже була надана. Тобто представник відповідача домагається їх переоцінки, вважаючи, що судом не були взяті до уваги певні його положення. Однак така переоцінка наявних у справі доказів не передбачена ЦПК України для такої стадії цивільного процесу як перегляд заочного рішення.

Представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення посилається лише на неврахування судом певних фактів та неповне, на його думку, з?ясування обставин, однак наведене не є підставами для перегляду заочного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки представник відповідача не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які могли б змінити рішення суду, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення.

Суд вважає, що зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов?язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Керуючись ст.260, 261, 287, 288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення поновити.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ващука Я.С. про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 07.08.2025 у цивільній справі №951/305/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя Р.В. Чапаєв