Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Омельченко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа -, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Патрєва Юлія Павлівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , з яким у неї був укладений шлюб 05.01.2010 у Республіці Панама.

Спадкова справа була відкрита за заявою сина померлого - ОСОБА_2 .

Вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про смерть ОСОБА_4 .

Про смерть ОСОБА_4 їй стало відомо в жовтні 2018, після чого вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

24.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2019 залучено до участі у справі співвідповідача - ОСОБА_3 .

08.07.2019 ОСОБА_1 подано позов у новій редакції, у якому, вона, обґрунтовуючи позов вказала на те, що після тривалих судових спорів з померлим впродовж 2012-2014 років, стосунки між нею та ОСОБА_4 погіршилися.

ОСОБА_4 зник в період з 16.07.2017 та його місце перебування не було відомо до 01.02.2018.

Про його смерть їй стало відомо в жовтині 2018 року, після отримання відповіді від Подільського УП ГУ НП у м. Києві на запит її адвоката, відповідно до якої адвоката було повідомлено про те, що за фактом зникнення ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження № 000833 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України та на час подання адвокатського запиту досудове розслідування закінчено з направленням обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України.

У відзиві на позов ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову вказала на те, що позивачка знала про зникнення 16.07.2017 ОСОБА_4 , але вона не цікавилася досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за фактом зникнення спадкодавця.

Позивачка вказує, що вона з відповіді Подільського УП ГУ МВС України в м. Києві дізналася про смерть спадкодавця, хоча у даній відповіді відсутня інформація про дату смерті.

ОСОБА_1 з 2013 року не цікавилася життям та станом здоров`я спадкодавця, не проживала з ним , не відвідувала його та не телефонувала йому.

Поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 не вказала.

Крім того, ОСОБА_1 не підтверджений факт родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки на момент відкриття спадщини дія свідоцтва про шлюб спливла.

Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання 04.09.2025 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи на підставі ст. 223 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . 23.02.2018 звернулися його син - ОСОБА_2 і його донька - ОСОБА_3 .

У подальшому, 24.10.2018 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 , яка вказала на те, що вона є дружиною померлого.

24.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем.

Обґрунтовуючи постанову приватний нотаріус вказувала на те, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини та спадкоємець, що прийняв спадщину - ОСОБА_2 не надав письмової згоди на включення її в коло спадкоємців за законом. Крім того, ОСОБА_1 для доказу факту родинних відносин зі спадкодавцем подано документ, що має встановлений термін дії, який на час відкриття спадщини сплив, що не дає змогу встановити дійсність шлюбу між нею та спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, у спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Обґрунтовуючи позов, позивач посилалася на те, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, оскільки про смерть спадкодавця їй стало відомо у жовтні 2018.

На підтвердження вказаної обставини позивачкою надано лист т.в.о. начальника СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві Яроша А.О. від 08.10.2018, відповідно до якого адвоката Поклада О.В. повідомлено про те, що у провадженні Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 000833 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 . Досудове розслідування закінчено з направленням обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 25 т.1).

Таким чином, за змістом вказаного листа вбачається те, що 02.09.2017 кримінальне провадження було порушено за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 .

Отже, досудове розслідування за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 тривало з 02.09.2017

При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що про зникнення ОСОБА_4 їй стало відомо з 16.07.2017.

Доказів того, що позивачка цікавилася про стан досудового розслідування останньою суду не надано.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини брак інформації у ОСОБА_1 про смерть спадкодавця - ОСОБА_4 , оскільки у позові ОСОБА_1 вказала на те, що про його зникнення їй стало відомо з 16.07.2017, як установлено судом за фактом вбивства ОСОБА_4 було порушено кримінальну справу 02.09.2017, доказів того, що позивачка вживала будь-яких дій для отримання інформації про хід досудового розслідування останньою суду не надано.

Крім того, в силу норм ЦК України, а саме частини третьої статті 1272 ЦК України, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертається до суду спадкоємець.

Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України).

Однією з підстав для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказаних у постанові нотаріуса, є - відсутність доказу факту родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки ОСОБА_1 подано документ, що має встановлений термін дії, який на час відкриття спадщини сплив, що не дає змогу встановити дійсність шлюбу між нею та спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Республіки Панама, який був наданий нотаріусу, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис під номером 2246 в книзі реєстрації шлюбів № 297 района Панами. Шлюб засвідчено 05.01.2010 , свідоцтво видано у Панамі, 08.02.2013, свідоцтво дійсне до 11.08.2013.

Отже, на момент відкриття спадщини - 25.07.2017, строк дій свідоцтва про шлюб сплив.

У подальшому ОСОБА_1 подано свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 (а.с. 88 т. 1), відповідно до якого вбачається дата його видачі - 04.12.2018, дійсне до 04.06.2019.

Суд не приймає до уваги свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 дата видачі якого - 04.12.2018, як належний доказ на підтвердження шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим

Ураховуючи, що брак інформації у ОСОБА_1 про смерть спадкодавця - ОСОБА_4 не є поважною причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини та відсутність документів, які б підтверджували дійсність шлюбу між ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Патрєва Юлія Павлівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук