Провадження № 22-ц/802/1194/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника заінтересованої особи Кульчицького С. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи - Луцький відділ реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 15 липня 2025 року звернулася в суд із заявою про оголошення фізичної особи загиблою (померлою). Заяву мотивувала тим, що вона є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді старший стрілець-оператор механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . У січні 2025 року вона отримала сповіщення сім`ї про зникнення безвісти її сина поблизу с. Солоне Покровського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами службового розслідування наказом командира військової частини від 15 квітня 2025 року наказано вважати її сина зниклим безвісти з 04 січня 2025 року під час виконання бойового завдання за призначенням із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України. Солдат ОСОБА_2 прибув з місця постійної дислокації у район виконання завдань військовою частиною. 22 листопада 2024 року та приступив до виконання визначених бойових завдань в складі підрозділу. Орієнтовно 01 січня 2025 року відбулася висадка військовослужбовців на позиції, 03 січня 2025 року група зазнала атаки піхоти противника за підтримки аеророзвідки. 04 січня 2025 року за допомогою радіозв`язку та аеророзвідки стало відомо про захоплення ворогом позиції «Батя», після чого позиція була втрачена, солдати ймовірно загинули. Після цього ворог неодноразово застосував дрони-камікадзе та артилерію, яка повністю знищила укриття, в якому перебувала група, що зробило неможливою подальшу евакуацію тіл та їх ідентифікацію. Населений пункт Солоне поступово було втрачено. Службовим розслідуванням не встановлено порушень статутів Збройних Сил України, заходів безпеки, інших нормативно-правових актів з боку особового складу, щодо якого проводилося службове розслідування, також не встановлено обставин щодо самовільного залишення військової частини, або добровільну здачу в полон, або вчинення дезертирства. Місце перебування її сина станом на 22 червня 2025 року не встановлено. Визнання її сина померлим (загиблим) необхідне їй для реалізації права на спадкування, отримання статусу члена сім`ї загиблого та отримання державних соціальних гарантій та виплат, передбачених законодавством для членів родини загиблих військовослужбовців. Просила оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, що народився у с. Шепель Луцького району Волинської області, померлим (загиблим) за обставин, що загрожували йому смертю поблизу с. Солоне Покровського району Донецької області під час проходження військової служби, виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено. Відмова мотивована тим, що на момент зникнення безвісти та на момент звернення заявника із цією заявою в суд, на території, де зник безвісти ОСОБА_2 ведуться активні бойові дії, заява про оголошення ОСОБА_2 померлим є передчасною та до задоволення не підлягає.

Заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає, що суд першої інстанції спрощено підійшов до вивчення усіх доказів, що були надані до справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Не погоджується з рішенням суду, вважає його безпідставним, незаконним, необґрунтованим і таким, що суперечить нормам чинного законодавства, винесеним без врахування конкретних обставин справи. Стверджує, що вона отримала сповіщення сім`ї про зникнення безвісти сина ОСОБА_2 у січні 2025 року, а із заявою про визнання його померлим звернулася в суд у липні 2025 року, тобто після спливу 6 місячного строку. Конкретні обставини ймовірної смерті ОСОБА_2 , тривалість часу його відсутності, відсутність відомостей про його перебування у полоні, висновок службового розслідування про ймовірну загибель ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання, пояснення свідків є достатніми для вірогідного припущення про смерть ОСОБА_2 . Просила скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року в цій справі та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 зазначила, що тлумачення заявником висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 є хибними, оскільки вона помилково вважає, що при застосуванні норми речення другого частини другої статті 46 ЦК України за початок відліку шестимісячного строку необхідно брати день настання події, унаслідок якої пропав безвісти (ймовірно загинув) солдат ОСОБА_2 . Згідно з даними розділу 3.2 Переліку «Територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» у місці зникнення солдата ОСОБА_2 на території Покровської міської територіальної громади Донецької області активні бойові дії ведуться з 23 серпня 2024 року і дотепер. Тому для цілей оголошення солдата ОСОБА_2 померлим вищевказана норм матеріального права наразі застосуванню не підлягає. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заінтересована особа Міністерство оборони України у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що вважає рішення суду першої інстанції законним, а висновки викладені в ньому правильними. ОСОБА_2 зник безвісти в результаті воєнних дій на території с. Солоне Покровської міської територіальної громади де ведуться активні бойові дії до цього часу. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Просили розгляд апеляційної скарги проводи без участі представника Міністерства оборони України. Апеляційну скаргу просили залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив військової частини НОМЕР_1 заявник ОСОБА_1 зазначила, що особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена померлою в судовому порядку у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. Надані докази, викладені обставини справи та зазначені обставини ймовірної загибелі вважає достатніми для вірогідного припущення про смерть ОСОБА_2 . Просила задовольнити апеляційну скаргу , скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про оголошення фізичної особи померлою.

В судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в інших судових засіданнях.

Колегія суддів ухвалила: проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи; відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, оскільки на дату і час призначеного судового засідання в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 не була зайнята в інших процесах, могла взяти участь в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку.

Заслухавши представника заінтересованої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною першою статті 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до вимог частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2022 року в справі № 755/11021/22 зроблено такі висновки: «94. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

95. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

96. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом».

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією? затвердженим Міністерством розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року (чинним станом на день звернення до суду із цією заявою 11 березня 2025 року) на території Покровської міської територіальної громади (код території UA0011148) активні бойові дії ведуться з 23 серпня 2024 року і станом на день звернення до суду з цією заявою та день перегляду справи судом апеляційної інстанції (згідно з Переліком, затвердженим Наказом № 376 від 28 лютого 2025 року в редакції від 19 вересня 2025 року).

У справі, що переглядається, активні бойові дії на території с. Солоне Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, на період яких припадає дата ймовірної загибелі солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) почалися 23 серпня 2024 року і тривають дотепер. Тому, виключно після завершення активних бойових дій на території Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області необхідно обраховувати шестимісячний строк, після спливу якого солдат ОСОБА_2 може бути оголошений померлим.

Отже, оголошення померлою фізичної особи військовослужбовця у випадку, якщо він зник безвісти на території, де велися активні бойові дії, можливе лише після спливу шестимісячного строку, який обраховується з дня закінчення активних бойових дій.

Апеляційна скарга містить власне тлумачення заявником норми частини другої статті 24 ЦК України, з яким колегія суддів не погоджується.

Суду надано право скоротити тривалість строку, але початок його перебігу залишається незмінним день закінчення воєнних дій, про що свідчить словосполучення «цього строку». Немає підстав вважати, що у другому реченні частини другої цієї статті є вказівка на будь-який інший юридичний факт, що мав би визначати початок перебігу шестимісячного строку і який би відрізняв його від дворічного строку.

З огляду на вказане, обставини справи не дають правових підстав для висновку про можливість оголошення ОСОБА_2 померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

Висновки суду першої інстанції зроблені з урахуванням повно встановлених обставин справи та відповідають висновкам, викладених Великою Палатою у постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм процесуального права і з правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді