Провадження №2-о/524/298/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю.В.,

присяжних - Хміль І.М., Чіп М.М.,

при секретарі судового засідання - Панченко А.О.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах та від імені якої діє ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою,

УСТАНОВИВ:

18.08.2025 року ОСОБА_2 в інтересах та від імені якої діє ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. У заяві просить оголосити її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим, внаслідок стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ, під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил РФ на території РФ. Датою смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати 20 серпня 2024 року.

20.08.2025 ухвалою судді відкрите провадження у справі із залученням заінтересованих осіб.

Представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник зацікавленої особи Міністерства оборони України Ляшенко О.О. до суду не з`явився, просив розглянути справу без його участі, до суду направив пояснення у справі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 , представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України (частина 3 ст. 294 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частини 1, 3 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд встановив таке.

Заявник ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 січня 2025 року серії НОМЕР_2 .

Підставою для звернення з цією заявою є той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є найближчими родичами, а саме доньками ОСОБА_4 , оскільки його батько ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (актовий запис про смерть №1946 від 18.08.2017, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 21.05.2025), його мати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (актовий запис про смерть №383 від 112020, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 21.05.2025), його бабуся ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_10 (актовий запис про смерть №205 від 17.03.2025, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 21.05.2025).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 квітня 2009 року по справі №2-2133/2009 шлюб, зареєстрований 29 липня 2006 року у Кременчуцькому міському відділі РАЦС, актовий запис №579, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - розірвано.

Для заявниці ОСОБА_2 встановлення факту, що має юридичне значення, а саме оголошення померлим її батька є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах, для вшанування його пам`яті у офіційних документах, списках та алеях слави.

20.02.2024, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , був призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_11 по мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2024 №226 рядового ОСОБА_4 , зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2024 №81-РС ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника - сапера 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2024 №227 ОСОБА_4 визнано таким, що з 22 липня 2024 року посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв. №148т/ОКП/рз, за 20.08.2025, о 10.50 розвідувальна група зі складу рр діючи в складі 3 БТГр під час виконання завдання з виставлення СП вступила в стрілецький бій з противником, силами до відділення, який проводив засадні дії в районі з центром: 3 км сх. Шептуховка ліс. З групою відсутній зв?язок. Втрати особового складу: рр зниклі безвісти: солдат ОСОБА_4 , розвідник - сапер 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти, не повернувся з поля бою.

21.08.2024 надійшла доповідь № 693/19847 від військової частини НОМЕР_6 по факту не повернення після бою старшого сержанта призваного по мобілізації ОСОБА_4 , якою повідомлено, що близько 23 години 00 хвилин 20 серпня 2024 року, під час виконання бойового завдання за призначенням в результаті стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ, був втрачений зв`язок з розвідником - сапером 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом призваним по мобілізації ОСОБА_4 .

Тобто, розвідник - сапер 2 розвідувального відділення і розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом призваним по мобілізації ОСОБА_4 не повернувся після виконання бойового завдання за призначенням поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2024 №263, рядовий ОСОБА_4 , розвідник - сапер 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти, з 20 серпня 2024 року, вважається таким, що пропав безвісти в ході виконання бойового завдання під час ведення штурмових (наступальних) дій.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про зникнення безвісти старшого сержанта призваного по мобілізації ОСОБА_4 за особливих обставин під час участі у воєнних діях» від 25.09.2024 №4704 встановлено, що:

Військова частина НОМЕР_1 задіяна для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ на території України.

Відповідно до щоденних доповідей та бойових донесень командирів підрозділів військової частини НОМЕР_1 , відомостей з Журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 за серпень 2024 року, встановлено , що особовий склад військової частини НОМЕР_1 під час виконання бойового завдання у зв?язку з виконанням конституційного обов?язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ 20 серпня 2024 року відповідно до Бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2717/дск від 19.08.2024 продовжив ведення наступальних дій.

Так, 20.08.2024 близько 23 години 00 хвилин під час виконання бойового завдання за призначенням в результаті стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ зник безвісти, розвідник - сапер 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдат призваний по мобілізації ОСОБА_4 , що підтверджується рапортом командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 .

Таким чином, розвідника-сапера 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім, таким що зник безвісти за особливих обставин, під час проходження військової служби при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ під час воєнних дій на території України (пов?язаних із захистом Батьківщини), оскільки відсутні відомості про місце його перебування понад 15 днів.

Відповідно до сповіщення №1152 від 21.08.2024 №693/19897 розвідник - сапер розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , рядовий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період 20 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_13 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті на полі бою 20 серпня 2024 року в районі населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ.

Відповідно до сповіщення №104 від 23.08.2024 №10/14263 рядовий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , РФ зник безвісти 20.08.2024.

Листом №693/33143 від 31.05.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що статус учасника бойових дій, ОСОБА_4 отримав 30.04.2025, рішення №10.

Листом №693/39540 від 30.06.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що службові та спеціальні розслідування за фактом зникнення військовослужбовців за особливих умов не проводяться, оскільки інакше не визначено законом.

Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією РФ проти України встановлено, що солдат ОСОБА_4 дійсно в період з 06.08.2024 по 20.08.2024, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи у н-п Александрія, Курської обл., РФ.

Відповідно до довідки №693/41173 від 07.07.2025 солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі по мобілізації в військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора № 08-11/21973 від 16.06.2025 відсутнє підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста; відсутня інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста; відсутнє підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел.

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції листом №19575/22774-26-25/15.5 від 16.06.2025 повідомило, що актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.

Управління ДМС у Полтавській області листом №5301.4-3890/53.2-25 від 12.06.2025 повідомило, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з питань обміну, втрати, визнання недійсним, анулювання та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон у період з 20.08.2024 по теперішній час до підрозділів УДМС у Полтавській області, не звертався.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250801-1 від 01.08.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) та набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин).

13 серпня 2025 року заявниця ОСОБА_2 звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щоб отримати свідоцтво про смерть, на що листом №706/30.1-35 від 14.08.2025 їй було відмовлено, оскільки вона не має медичних документів, які підтверджують факт смерті її батька.

Загибель її батька мала місце під час виконання бойового завдання внаслідок стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті ОСОБА_4 з цих же причин не проводилась.

Станом на момент подання заяви тіло батька заявниці знаходиться на місці загибелі, а евакуація є неможливою.

У зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має можливості зареєструвати смерть батька заявниці.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Указом Президента України № 64/22 з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який наразі його продовжено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

19.03.2025 набрав чинності Закон України від 25.02.2025 №4255-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань направлення підрозділів Збройних Сил України до інших держав у період дії воєнного стану» статтю 1 Закону України «Про Збройні Сили України» доповнено новою частиною п`ятою такого змісту: «У період дії воєнного стану з`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України у визначеному законодавством України порядку можуть направлятися до інших держав та перебувати на території таких держав з метою здійснення заходів, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, захисту її суверенітету та територіальної цілісності, а також реалізації права на самооборону відповідно до статті 51 Статуту Організації Об`єднаних Націй».

Відповідно до п. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4255-ІХ у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, положення цього Закону застосовуються до підрозділів Збройних Сил України, які до дня набрання чинності цим Законом були направлені у встановленому законодавством України порядку до іншої держави та перебували на її території з метою здійснення заходів, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, захисту її суверенітету та територіальної цілісності.

Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається (стаття 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦС може бути видано свідоцтво про смерть:

встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої 315 ЦПК України);

встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (статті 317 ЦПК України);

оголошення фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).

Відповідно з частин 1 - 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала без вісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (ч. 4 ст. 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд па підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Тобто, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Розглядаючи справу вказаної категорії, судам слід, окрім іншого, з`ясовувати, чи може відсутність особи умисною, тобто, чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Відповідний правовий висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 та від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19.

Аналізуючи норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті.

Доказами, що підтверджують факт народження/смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути: пояснення заявників, свідків; письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про народження/смерть наказ командира військової частини про виключення із особового складу; скріншоти особистого листування; дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час; акти про настання смерті.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги додані до заяви докази в їх сукупності та взаємозв`язку, можна вважати їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для задоволення заяви ОСОБА_2 та визнання її батька рядового ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розвідника - сапера 2 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 - померлим, оскільки події, що сталися 20.08.2024 в результаті стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ загрожували йому смертю та дають підстави припускати його ймовірну загибель під час виконання бойового завдання в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ.

Вказане вище та докази додані до заяви не містять жодних суперечностей і надають можливість зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ, де останній виконував обов`язки військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини.

З огляду на обставини, за яких найімовірніше сталася смерть батька заявниці, у неї була відсутня як на той час (момент смерті), так і на теперішній час можливість отримати відповідні документи про смерть її батька.

Суд звертає увагу, що у відповідності норм Конституції України та вищенаведених положень чинного законодавства, забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим.

Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи.

На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану видається свідоцтво про смерть особи. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян.

Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право ОСОБА_2 , як громадянки України та найближчої живої родички, на оголошення її батька померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації нею інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю батька, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати) тощо.

Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності у заявниці документів, передбачених чинним законодавством України, які посвідчують факт смерті особи і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті особи відповідним територіальним органом ДРАЦС України.

Беручи до уваги вищенаведене можна вважати доведеним, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, під час бойового зіткнення, дані про те, що він знаходиться у полоні - відсутні, а тому суд уважає, що наявні усі підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст.46 ЦК України та оголошення ОСОБА_4 померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій у відповідній місцевості.

Заявниця для захисту своїх прав звернулася до суду із заявою про оголошення особи померлою. Обраний заявницею спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23, де Верховний Суд виснував, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку із воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку із воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (ч. 4 ст. 46 ЦК України), відповідно до ст. 305 якого заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: (1) відсутність особи в місці її постійного проживання; (2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Особливостями цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено про необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. На підтвердження чого повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 дійшла переконання, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну (частина 1 ст. 46 ЦПК України) та спеціальну (частина 2 ст. 46 ЦПК України). За змістом спеціальної підстави фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини 2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку із воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку із воєнним станом як таким.

При цьому наголошує, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».

Частина 2 ст. 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан», тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у цій частині ст. 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

З урахуванням наведеного, оцінивши обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, наявні підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, правового зв`язку задля реалізації права на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку із відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 ЦК України у випадку, якщо фізична особа, оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, які об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим доказам по справі, інформації про наявність у ОСОБА_4 інших живих родичів (крім рідної сестри заявниці ОСОБА_3 , яка залучена до участі у справі як заінтересована особи) не встановлено, зазначене також стверджувалось і представником заявниці у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню.

Згідно частини 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку із воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оскільки матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_4 , його слід оголосити померлим з 20.08.2024.

Керуючись ст. 46 ЦК України, ст. ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 в інтересах та від імені якої діє ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Кременчука, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , - внаслідок стрілецького бою поблизу населеного пункту Семенівка, Курської області, РФ, під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил РФ на території РФ.

Датою смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати 20 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, , місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Університетська, 5,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місце знаходження:

АДРЕСА_4 ;

Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , місце знаходження: м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6.

Суддя Ю.В. Рибалка

Присяжні І.М. Хміль

М.М. Чіп