Справа № 446/179/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/179/25,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»;

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача Полюхович Оксана Іванівна,

розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

28.01.2025 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - Городніщева Є.О., подала до суду заяву, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №4332587 у сумі 90747,57 грн. та судові витрати у справі.

Позов мотивує тим, що 26.01.2024 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4332587 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2. договору тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п.1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 26.01.2024 року по 20.01.2025 Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору ТзОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТзОВ «Пейтек Україна». Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 75497,57 грн.

25.10.2024 ТзОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. До ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4332587 від 26.01.2024, загальна сума заборгованості склала 75497,57 грн. Станом на дату укладання договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024, строк дії договору №4332587 від 26.01.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставко. Відтак загальна сума заборгованості відповідача становить 90747,57 грн. з яких 9999,99 - сума заборгованості за основним боргом; 60497,58 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором та 20250 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Окрім зазначеної заборгованості за наведеними вище кредитним договором, представником позивача заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн. та судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, в розмірі 2422 грн 40 коп.

Заочним рішенням суду від 08.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором № 4332587 від 26.01.2024 у розмірі 90747,57 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та 2422 грн. 40 коп. судового збору.

15.05.2025 представник ОСОБА_1 Полюхович О.І. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 08.04.2025 по цивільній справі №446/179/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 03.07.2025 заяву представника ОСОБА_1 Полюхович О.І. задоволено та скасовано заочне рішення від 08.04.2025, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить такий задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, щодо позову заперечила частково, в частині нарахування процентів за період дії договору, а саме з 25.02.2024 за ставкою 2.5% на загальну суму 80747,58 грн., оскільки такі повністю безпідставні та необґрунтовані.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.01.2024 між ТзОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір №4332587 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.2 зазначеного договору, тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п.1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 26.01.2024 по 20.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору ТзОВ «Лінеура України» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.

Із врахуванням наведеного, відповідно до зазначених вище умов договору, ТзОВ «Лінеура України» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТзОВ «Пейтек Україна».

Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного п 1.3 цього договору; знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо клієнт до 24.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. (а.с.38-58)

Згідно з наданим позивачем розрахунком, в період з 26.01.2024 по 25.10.204 включно загальна сума заборгованості відповідача за договором №4332587 від 26.01.2024 склала: тіло кредиту 9999,99 грн., заборгованість за процентами 60497,58 грн.

Встановлено, що 25.10.2024 між ТзОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №25/10/2024.

Отримання позивачем прав вимоги за договором підтверджується відповідним актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТзОВ «Лінеура Україна» було повідомлено ОСОБА_1 . Таким чином, до позивача ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4332587 від 26.01.2024.

Станом на дату укладання договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024, строк дії договору №4332587 від 26.01.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 26.10.2024 по 14.01.2025 (81 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 20250 грн. (9999,99 грн. * 2,5 % = 250 грн*81 календарних дні = 20250 грн).

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3. договору договором №4332587 від 26.01.2024, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 80747,58 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 60497,58 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у сумі 20250 грн).

Таким чином, згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за договором №4332587 від 26.01.2024 загальною сумою 90747,57 грн.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі №243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», зазначені вище кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі. Сторони таких договорів узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договорів на таких умовах.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Враховуючи наведене вище, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не виконано зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, а позивач отримав право вимоги за такими кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4332587 від 26.01.2024 у розмірі 90747,57 грн.

Щодо заперечень сторони відповідача про безпідставність нарахованих процентів по кредиту, суд вирішив наступне.

Так, сторона позивача в обгрунтування своїх заперечень посилається на Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-IX від 22.11.2023, в якому установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки.

Однак, суд відхиляє такі доводи представника позивача, оскільки такі відсотки не є платою за неналежне виконання умов Кредитного договору, так як нараховувалися за користування кредитним коштами протягом строку кредитування згідно з умовами Кредитного договору і відповідно посилання сторони позивача на відповідне законодавство в цій частині є помилковими, оскільки такі по суті стосуються відповідальності за невиконання умов договору.

У статті 1 Закону №1734-VІ І унормовано, що денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Відповідно до статті 8 Закону №1734-VІІ для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (частина друга). Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина третя). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина п`ята).

В силу пункту 17 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VІІ тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2024 року), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 22 квітня 2024 року); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20 серпня 2024 року).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 12 Закону №1734-VІІ у договорі про споживче кредитування, зокрема, зазначається, денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

За змістом указаних правових норм денна процентна ставка це загальний показник щоденних витрат споживача за споживчим кредитом у процентах від розміру виданого кредиту.

За договорами, які укладені зі споживачами після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2023 року), в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21 серпня 2024 року, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору.

Денна процентна ставка розраховується у договорі про споживчий кредит за спеціальною формулою та залишається незмінною протягом усього строку кредитування за умови, що до договору не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).

На час укладення ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 кредитного договору (26 січня 2024 року) розмір денної процентної ставки був обмежений законом, а саме максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,5%.

А тому, саме у такому розмірі сторони розрахували денну процентну ставку в кредитному договорі, яка залишається незмінною протягом усього строку кредитування.

Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 10000,00 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Керуючись ст. ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повістю.

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2) заборгованість за кредитним договором № 4332587 від 26.01.2024 у розмірі 90747,57 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Повний текст рішення складено 24.10.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.І.Котормус