Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/435/25

Провадження № 2/126/585/2025

"15" жовтня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька дітей з актових записів про народження дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої, ОСОБА_3 , звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким виключити записи про ОСОБА_4 , як батька з актових записів про народження дітей.

В обгрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився її син ОСОБА_4 ..

На початку 2009 року син позивачки познайомився зі своєю майбутньою дружиною - ОСОБА_5 та згодом вони одружилися. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 , яка з січня 2012 року проживала з позивачкою.

21.05.2020 розпорядженням Попаснянської РДА позивачку призначено офіційним опікуном ОСОБА_3 , що обумовлено тим, що її сина та відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно дитини.

В серпня 2017 року ОСОБА_2 покинула сина позивачки та не розриваючи шлюб проживала за різними адресами, вела аморальний спосіб життя. Як відомо позивачці з 2017 року, відповідачка переїхала у Вінницьку область, м.Бершадь.

Після повномаштабного вторгнення країни агресора, позивачка з сином та онукою ОСОБА_6 були вимушені переїхати в м. Лозова Харківської області, де син став на облік у місцевий військомат. В серпні 2022 року, вони переїхали до смт.Слобожанське Чугуївського району Харківської області.

08.12.2022 син позивачки був призваний до війська ІНФОРМАЦІЯ_3 та 09.12.2022 прийняв присягу у військовій частині НГУ 3017 м.Харків.

29.09.2023 виконуючи обов`язок по захисту України, син позивачки загинув.

На весні 2024 позивачка розпочала збір документів, що необхідний її онуці для отримання грошової допомоги, внаслідок смерті батька та серед документів сина виявила не розпакований конверт з суду. Відкривши конверт їй стало відомо, що 25.07.2023 за заявою ОСОБА_2 рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у справі №126/1337/23 шлюб між ОСОБА_2 та її сином було розірвано.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідачка, зазначила, що у 2018 році познайомилася з ОСОБА_7 та почала проживати однією сім`єю. Згодом у них народилися діти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Позивачка звертає увагу на те, що конверт з документами з суду був знайдений нею у запакованому вигляді, тобто її син не відкривав його і не міг знати про те, що ще є діти, які записані на його ім`я, так як не спілкувався з ОСОБА_2 з 2017 року.

На весні 2024 року, позивачка звернулася до ОСОБА_2 з`ясувати обставини розірвання шлюбу, на що остання вказала, що спілкувалася з сином позивачки та повідомляла про наявність справи про розірвання шлюбу аби він наддав заяву про визнання позову. Про те, що син позивачки записаний батьком інших дітей не повідомляла.

Позивачка поцікавилася у відповідачки чи згодна вона разом з дітьми пройти молекулярно-генетичну експертизу, на що вона погодилася. Також, відповідачка запропонувала провести експертизу відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .Ця пропозиція здивувала позивачку, проте вона погодилася.

Висновком «Молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду №45979 ід 13.01.2025, що виконано медико-генетичним центром «Мама Папа» підтверджено, що за лінією «Бабуся-Онуки», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , малоймовірно являються біологічними онуками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У сукупності з вищевказаними обставинами, син позивачки за життя не знав та не міг знати, що його записано батьком ще 3-х дітей, оскільки не спілкувався з матір`ю дітей з 2017 року.

Щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то той факт, що вона не є донькою сина позивачки став несподіванкою, як для позивачки так і для самої відповідачки.

Відповідачкою, не те щоб заперечується, а і письмово підтверджено та закріплено у судовому рішенні той факт, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 11.03.2025 відкрито загальне позоне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 22.04.2025 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачка, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка, ОСОБА_2 , також в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.07.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 21.02.2020 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 та позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також присуджено стягувати аліменти на утримання дитини.

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації-керівника районної військово-цивільної адміністрації, Р.Власенка від 21.05.2020 №758 було встановлено опіку над дитиною позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено її опікуном бабусю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно копії рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.07.2023 було задоволено позов ОСОБА_2 та розірвано укладений нею шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_11 помер син позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно постанови №152, виданої Головою М(ВЛ)К, ОСОБА_11 , старший солдат за мобілізацією в/ч НОМЕР_5 Національної Гвардії України ОСОБА_4 , 1983 року народження, загину від травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що про наявність у Бершадському районному суду Вінницької області справи про розірвання шлюбу, її покійний син дізнався лише у телефонній розмові з відповідачкою, оскільки конверт із позовною заявою вона знайшла серед документів сина вже після його смерті, при цьому він не був відкритий.

Згідно долученої, у якості письмового доказу позовної заяви про розірвання шлюбу, вбачається, що ОСОБА_2 обгрунтовуючи свої вимоги про розірвання шлюбу вказала, що з 2017 року вони разом з ОСОБА_4 разом не проживали. Також, остання вказала, що у 2018 році познайомилася з чоловіком ОСОБА_12 з яким у подальшому у них народилися спільні діти, зокрема ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом з тим, як вбачається з копій свідоцт про народження серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 батьками дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 13.01.2025 №45979:

- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в рамках проведеного дослідження, складає 0,04 %, ця подія вважається малоймовірною;

- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в рамках проведеного дослідження, складає 0,07 %, ця подія вважається малоймовірною;

- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в рамках проведеного дослідження, складає 0,2 %, ця подія вважається малоймовірною;

- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в рамках проведеного дослідження, складає 2,7 %, ця подія вважається малоймовірною.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Предметом спору у справі, що розглядається, є виключення запису про особу як батька дітей з актових записів про народження дітей.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства (постанова Верховного Суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц).

У доктрині процесуального права позови про визнання поділяються на позитивні та негативні.

По своїй суті позов про оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини, є негативним, в якому позивач стверджує, що певний чоловік не є батьком дитини. В такому разі за допомогою цього позову відбувається захист приватного інтересу позивача (зокрема, в сфері спадкування).

Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства (частина перша статті 137 СК України).

Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці (частина друга статті 137 СК України).

Якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти (частина третя статті 137 СК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2023 року у справі № 461/3122/19 з урахуванням принципу розумності надано тлумачення положень статті 137 СК України та зазначено, що вказана норма визначає випадки, за яких батьківство особи може бути оспорено після смерті особи, яка записана батьком дитини.

Перший випадок стосується ситуації, коли чоловік ще під час вагітності жінки подав нотаріусу заяву про невизнання свого батьківства. У такому разі після смерті чоловіка оспорити батьківство можуть його спадкоємці (частина перша статті 137 СК України);

Другий випадок охоплює ситуацію коли чоловік за життя подав позов до суду про виключення запису про нього як батька дитини. У цьому разі його спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень статті 55 ЦПК України про процесуальне правонаступництво (частина друга статті 137 СК України);

Третій випадок оспорювання батьківства стосується ситуацій, коли через поважні причини чоловік не знав про те, що записаний батьком дитини, і помер.

Однак на відміну від перших двох випадків можливість оспорити батьківство належить лише таким його спадкоємцям як дружина, батьки та діти (частина третя статті 137 СК України).

Таким чином, частиною третьою статті 137 СК України передбачено оспорювання батьківства правонаступником у зв`язку зі смертю особи, яка записана в актовому записі про народження батьком дитини та через поважні причини не знала про це. Закон дає право на оспорювання батьківства в цьому випадку спадкоємцям особи (дружині, батькам та дітям). При цьому поважність причин, за якими особа не знала, що вона записана батьком, є фактором, що оцінюється судом.

Вказаний висновок вкладений також у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2024 року у справі № 205/3895/20.

У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 639/8165/16-ц зроблено висновок про те, що чинне законодавство надає право спадкоємцям оспорювати батьківство спадкодавця лише за умови, якщо через поважні причини останній не знав за життя про те, що записаний батьком дитини.

Під час розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_4 , був записаний батьком дітей та помер після народження дітей, за життя позов про виключення себе як батька дитини з актового запису про народження не пред`являв, тому у цьому конкретному випадку норма частини 3 статті 137 СК України надає право позивачці, як спадкоємцю, оспорювати батьківство сина лише за умови, якщо через поважні причини останній не знав за життя про те, що записаний батьком дитини, і помер.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зауважує, що Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень у даних правовідносинах неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року справі №129/1033/13-ц.

У справі, яка розглядається встановлено, що при реєстрації народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син позивачки перебував у шлюбі з відповідачкою та не заперечував проти внесення його відомостей як батька дитини в актовий запис про народження. Крім того, і сама позивачка у позові зазначає, що була здивована, що не є біологоічною бабусею дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Відтак, з моменту вчинення актового запису про народження дитини і до моменту смерті ОСОБА_4 був обізнаний, що зареєстрований батьком дитини, оскільки визнавав своє батьківство відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та не оспорював його за життя.

У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 639/8165/16-ц зроблено висновок про те, що чинне законодавство надає право спадкоємцям оспорювати батьківство спадкодавця лише за умови, якщо через поважні причини останній не знав за життя про те, що записаний батьком дитини.

У свою чергу у даній справі позивач не довела, що її покійний син не знав про те, що був записаний батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відтак підстави для задоволення позовних вимог в цій частині і виключення запису про особу, як батька дитини, з актового запису про народження відсутні.

Суд зауважує, що сам факт біологічного споріднення правового значення у цій конкретно ситуації не має, оскільки предметом встановлення та фактором дослідження у випадку звернення до суду з позовом у порядку частини третьої статті 137 СК України спадкоємцем особи, яка записана в актовому записі про народження батьком дитини, є поважність причин, у зв`язку з якими чоловік не знав про те, що записаний батьком дитини за життя. Однак позивачем не доведено, що її син не знав і не міг знати про те, що був записаний батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо виключення запису про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , як батька з актових записів дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки обставини того, що померлому сину позивачки не було відомо про наявність трьох дітей, народжених відповідачкою та записаних на його ім`я, знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, даний факт не заперечується і самою відповідачкою.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою, згідно її клопотання залишити за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 89, 133, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька дітей з актових записів про народження дітей задовольнити частково.

Виключити запис про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 як батька з:

- актового запису №42 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- актового запису №134 про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- актового запису №135 про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р. В. Хмель