Справа № 948/2039/23
Номер провадження 2/948/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача -2 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради, ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань Анна Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину,

відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 14.10.2025 року суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

в с т а н о в и в :

у листопаді 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі вказаним позовом, з подальшим збільшенням позовних вимог, в якому просила: визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 , що видані 31.08.2023 року приватним нотарусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. та зареєстровані в Спадковому реєстрі за номерами: № 71168644 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 686: № 71168685 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 687; № 71168772 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 688; припинити право власності на земельну ділянку площею 4,4401 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ряськівської сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділу Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:002:0151, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: №51557896 від 31.08.2023 року) за власником ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину №687 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М.; припинити право власності на земельну ділянку площею1,9423 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ряськівської сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділуМашівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:004:0174, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: № 51557571 від 31.08.2023 року) за власником ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину №686 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М.

Позов мотивований тим, що що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №106 від 16.12.2022. Оскільки запис про батька у свідоцтві про народження позивачки здійснений у порядку ст.135 СК України, вона була змушена звернутися із заявою про встановлення батьківства. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023, яке набрало законної сили та підлягало до виконання з 25.08.2023, встановлено факт того, що ОСОБА_5 є її батьком, після чого позивачка звернулася до Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану на підставі якого внесено зміни до актового запису про її народження.

Як зазначила позивач, лише встановивши факт родинних відносин із спадкодавцем, отримавши свідоцтво про народження та паспорт з врахуванням внесених змін, вона набула права на звернення до нотаріуса стосовно відкриття спадкової справи та успадкування майна свого померлого батька ОСОБА_5 , проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як позивач пропустила встановлений законом строк відкриття спадщини.

Крім того, із Витягу із Спадкового реєстру №74647573 від 08.11.2023 їй стало відомо, що 31.08.2023 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. здійснено видачу трьох свідоцтв про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 , та оскільки вона являється донькою померлого ОСОБА_5 та відповідно спадкоємцем його спадкового майна по закону відповідно до першої черги спадкування, наведені нею обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для вчинення нотаріальних дій, що є поважними та свідчать про наявність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщиним, а тому нею заявляється як похідна вимога про скасування свідоцтв про право на спадщину до майна померлого батька ОСОБА_5 (а.с.2-7, 149-152 т.1).

У відзиві на позов (а.с.110 - 114 т.1) та письмових поясненнях (а.с.146-148 т.1) представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Жура Н.В. просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та в обґрунтування зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 близько 18 років, починаючи з 31.10.2004 року, проживали разом в будинку відповідача , вели спільне господарство, утримували житло, разом з ними проживали двоє дітей відповідача від попереднього шлюбу.

У ОСОБА_5 власних дітей не було, про що він повідомляв і відповідача, ніхто до нього не пред`являв вимог про виконання батьківських обов`язків, з позивачем ОСОБА_5 не спілкувався та своєю донькою не вважав, ОСОБА_3 також не вважала ОСОБА_5 своїм батьком, ніколи не обговорювала з ними родинних зв`язків.

27.04.2022 ОСОБА_5 був призваний по мобілізації у Збройні Сили України та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання бойового завдання по відсічі збройної агресії російської федерації.

Похованням ОСОБА_5 займалася відповідач ОСОБА_4 , натомість позивач ні в чому участі не приймала та не повідомляла відповідачу про намір прийняти спадщину до майна загиблого ОСОБА_5 .

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 відкрита за заявою ОСОБА_4 та видано їй свідоцтва про право на спадщину, інші спадкоємці не зверталися, про наявність інших осіб, зокрема позивача, відповідачка дізналася після отримання ухвали суду про залучення її відповідачем у цій справі.

Зауважує, що доводи позивача про своєчасність звернення до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини та відмова у відкритті спадкової справи з огляду на відсутність в неї на той час підтвердження родинних стосунків з ОСОБА_5 не підтверджені належними та допустимими доказами, обов`язком нотаріуса є прийняття першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, якою відповідно могла бути і заява позивача та чого нею вжито не було.

Із заявою про прийняття спадщини звертається особа, яка вважає себе спадкоємцем померлого, при цьому не під час подання заяви, а вже під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необхідність встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини не є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Бульбах Н.М. у відповіді на відзив (а.с.134-137 т.1) наполягала на задоволенні позову та покликалася на те, що твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що їй достеменно було відомо про відсутність у ОСОБА_5 власних дітей та що за життя останній не підтримував жодних відносин та не спілкувався з позивачем, не відповідають дійсності, оскільки позивач та відповідач проживають в одному населеному пункті, а саме с.Ряське Полтавського (до реформування Машівського) району Полтавської області. Позивач, маючи статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з 2002 року жила і виховувался в родині ОСОБА_6 , який доводився рідним братом спадкодавцю ОСОБА_5 , про що також було відомо відповідачу. Опікуном ОСОБА_3 була ОСОБА_7 , яка доводиться дружиною ОСОБА_6 .

Позивач стверджує, що за життя загиблий ОСОБА_5 підтримував родинні відносини з родиною брата та часто приходив до них в гості, де грався з нею, дарував подарунки та гроші, приділяв увагу їй найбільше з усіх членів родини. Проте ніхто ніколи не говорив, що він доводиться їй батьком.

Про те, що ОСОБА_5 доводиться їй батьком, вона дізналася в грудні 2022 року, тобто після його смерті, від ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_7 . Факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 встановлено рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023 року у справі № 948/1417/23, походження дитини від батька підтверджено висновком спеціаліста КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» №187-МГ від 21.01.2023 року, а тому всі сумніви щодо наявності родинних відносин між позивачем та ОСОБА_5 є недоречними. Встановивши факт родинних відносин та отримавши свідоцтво про народження та паспорт, який 31.10.2023 року був виданий на підставі судового рішення з врахуванням внесених змін, позивач набула права на звернення до нотаріуса по питанню відкриття спадкової справи та успадкування майна свого померлого батька ОСОБА_5 .

Представник позивача покликається на те, що доводи відповідача про відсутність підстав для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини необґрунтовані та сформовані на підставі суб`єктивного бачення даної ситуації з метою уникнення перерозподілу спадкового майна.

Зазначає, що факт того, що позивач зверталась до нотаріуса впродовж 6 місяців з часу відкриття спадщини, але мала суттєві перешкоди для відкриття спадкової справи, свідчить те, що до Машівського районного суду із заявою про встановлення факту батьківства вона звернулася на початку червня 2023 року, тобто до сплину шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а в судовому рішенні вказано що встановлення факту батьківства для позивача має юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини.

Також посилається на запроваджене постановами КМУ від 24.06.2022 №719, від 28.02.2022 №164 правило 10 місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї, в умовах дії воєнного стану, про що неодноразово наголошувалось в засобах масової інформації.

28.11.2023 Машівський районний суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання, в яке викликав його учасників. Одночасно залучив до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. (а.с.21 т.1).

Своїми ухвалами від 10.01.2024 суд залучив до участі в справі співвідповідача ОСОБА_4 (а.с.92 т.1) та застосував заходи забезпечення позову (а.с.93,94 т.1).

Ухвалою від 04.04.2024 суд зупинив провадження у справі до розгляду Полтавським апеляційним судом справи за № 948/1417/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023 (а.с. 171 т.1).

03.06.2024 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 31.07.2024 року (а.с.180 т.1).

Своєю ухвалою від 31.07.2024 суд зупинив провадження у цій справі до набранням законної сили рішенням Машівського районного суду Полтавської області у справі № 948/523/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства (а.с.200,201 т.1).

08.04.2025 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 09 год 00 хв 06 травня 2025 року (а.с.220ь.1).

Своєю ухвалою від 06.05.2025 суд прийняв до розгляду заяву позивача ОСОБА_3 , подану представником позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 01.03.2024 року. Закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.235,236 т.1).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, покликаючись на те, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при захисті Батьківщини від збройної агресії російської федерації. Судом установлено факт батьківства ОСОБА_5 відносно позивача ОСОБА_3 вже після відкриття спадщини за заявою відповідача ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_3 не була обізнана про батька, тільки після його смерті було повідомлено про вказаний факт рідними загиблого батька, після чого провели біологічне дослідження та звернулися до суду. Отримавши рішення суду про встановлення батьківства позивач звернулася до нотаріуса та отримала відмову, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини, одночасно їй було повідомлено про видачу свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_4 .

Оскільки позивач мала непереборні труднощі в прийнятті спадщини до майна загиблого батька, просить надати додатковий строк для прийняття спадщини та відповідно скасувати видані відповідачу свідоцтва про право на спадщину та припинити право власності на земельні ділянки за відповідачем.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та посилалася на відсутність поважних, непереборних причин у позивача для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , оскільки норми чинного законодавства передбачають, що спадкова справа заводиться нотаріусом за заявою особи, яка вважає себе спадкоємцем, тобто документи на підтвердження родинних стосунків нотаріус не вимагає. Необхідність встановлення факту родинних стосунків не є перешкодою для відкриття спадкової справи.

Представник відповідача вважала що позивач не вчинила ніяких активних дій щоб звернутися до нотаіруса із заявою про відкриття спадкової справи, а тепер заявляє про скасування правомірно виданих свідоцтв про право на спадщину на ім`я відповідача ОСОБА_4 . Також наполягала на відсутності поважних причин для пропуску строку на прийняття спадщини, що за усталеною практикою Верховного Суду унеможливлює поновлення такого строку.

У судове засідання представник відповідача-1 та третя особа не з`явилися, голова Михайлівської сільської ради Коляндра М.П. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та одночасно повідомив, що проти задоволення позову Михайлівська сільська рада не заперечує (а.с.29,30 т.1).

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А. М. про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.28 т.2).

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2022р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області (а.с.12 т.1).

Як убачається з довідки Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16.12.2022 року за 305-27/106, ОСОБА_6 здійснював поховання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.139 т.1).

Сповіщенням про загибель брата №19 від 11.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про загибель ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу с.Кліщіївка Бахмутського р-ну Донецької обл. при захисті Батьківщини (а.с.140 т.1).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74647573 від 08.11.2023 р., приватним нотаріусом Довгань А.М. за заявою ОСОБА_4 заведено спадкову справу №24/2023 після смерті ОСОБА_5 та видано 3 свідоцтва про право на спадщину (а.с.16, 38-80 т.1).

Зі спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 вбачається, що 31.08.2023 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 : на земельну ділянку площею 1,9423 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ряськівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:004:0174, що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168644 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 686; земельну ділянку площею 4,4401 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ряськівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:002:0151, що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168685 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 687; грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 647,76 грн, 250 292,17 грн та 0,00 грн, з відсотками, укладених на ім`я ОСОБА_5 , що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168772 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 688 (а.с.66- 80 т.1).

25.07.2023 рішенням Машівського районного суду Полтавської області задоволено заяву ОСОБА_3 та встановлено факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14,15 т.1). Вказане рішення 25.08.2023 р. набрало законної сили, але в наступному було скасоване за постановою Полтавського апеляційного суду від 28.05.2024р. (а.с.177-179 т.1).

18.10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 видано повторно свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , за яким батьками ОСОБА_3 записані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а 31.10.2023 позивачу ОСОБА_3 видано паспорт за № НОМЕР_3 (а.с.10,11 т.1).

Рішенням Машівського районного суду від 04.11.2024 року у справі 3948/523/24, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18.03.2025 року встановлено факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.214-218 т.1)

09.11.2023 приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій відмовила ОСОБА_3 у прийнятті заяви для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 (а.с.13 т.1).

В силу ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень у даних правовідносинах неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року справі № 129/1033/13-ц.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, сплив 08 червня 2023 року.

Позивач ОСОБА_3 на підставі ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 , оскільки є його донькою, але звернулася до нотаріуса в листопаді 2023 року, тобто пропустила шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦК України.

Позивач вказує на те, що нею пропущено строк, визначений статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини через зміну строків для подання заяви про прийняття спадщини та необхідністю встановлення в судовому порядку родинних відносин між нею та спадкодавем.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року на території Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Так пунктом 3 цієї постанови передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

І хоча пункт 3 вказаної постанови в подальшому було виключено постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», проте суд враховує, що на час визначений для подання заяви про прийняття спадщини положення останньої були чинними і позиач мала обґрунтовані сподівання на те, що вона не пропустить строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Суд зауважує, що саме держава несе відповідальність за прийняття органом державної влади нормативно-правового акту, що є незаконним, а не особи, яких той акт стосується. Принцип «належного врядування» передбачає, що ризик будь-якої помилки державного органу треба покладати на державу та не виправляти ці помилки за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України від 20 січня 2012 року, заява № 29979/04).

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 51 Кодексу про шлюб і сім`ю Української РСР, чинного на час народження ОСОБА_3 , взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

Отже для виникнення взаємних права та обов`язки батьків і дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року (набрання чинності Сімейним кодексом України), зокрема й права на спадкування, походження дитини повинно було бути засвічене у встановленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи запис про батька ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в книзі записів народжень проведено за вказівкою матері.

Із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 , позивач звернулася до суду у червні 2023, тобто до закінчення як 06 місяців та відповідно 10 місяців з часу смерті ОСОБА_5 - батька позивача ОСОБА_3 .

Ця заява була задоволена рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25 липня 2023 року та встановлено факт батьківства ОСОБА_5 відносно заявника ОСОБА_3 .

18 жовтня 2023 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про народження, де в графі батько зазначено ОСОБА_5 , тобто саме із 18.10.2023 позивач набула прав і обов`язків доньки померлого ОСОБА_5 , зокрема й права на спадкування.

З цим позовом ОСОБА_3 звернулася 24.11.2023 року, тобто фактично одразу після набуття прав спадкоємця померлого батька.

Оскільки активні дії, спрямовані на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 - батька позивача ОСОБА_3 , зокрема набуття статусу його спадкоємця відповідно до закону, ОСОБА_3 розпочала вживати протягом строку на подання заяви про прийняття спадщини, але об`єктивно не мала можливості до закінчення цього строку отримати свідоцтво про народження із зазначенням померлого ОСОБА_5 у графі «батько» як умови набуття ним прав і обов`язків спадкоємця першої черги за законом, то суд визнає цю обставину поважною причиною пропущення позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, яким не передбачено необхідності подання разом із заявою про прийняття спадщини документів, які підтверджують родинні зв`язки спадкоємця зі спадкодавцем, тому що для подання такої заяви відповідно до статті 1269 ЦК України необхідно бути спадкоємцем (мати право на спадкування), яке у позивача виникло 18 жовтня 2023 року.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Окрім того, з Витягу із Спадкового реєстру, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовською-Будігай В.В., позивачу стало відомо, що 31.08.2023 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. здійснено видачу трьох свідоцтв про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 .

Оскільки нотаріально посвідчені договори про зміну черговості одержання права на спадкування не укладались та рішення суду з вказаного приводу також відсутні, позивач є спадкоємцем спадкового майна померлого батька по закону відповідно до першої черги спадкування та не може бути усунутою від права спадкування спадкоємцями всіх наступних черг. В тому разі, якщо спадкоємець, що отримав свідоцтво про право на спадщину теж є спадкоємцем першої черги спадкування по закону, то спадщина підлягає перерозподілу, що автоматично тягне визнання виданих нотаріусом свідоцтв про право на спадщину недісними.

Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3368,40 грн та судовий збір за забезпечення позову в розмірі 615,60 грн.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що Михайлівська сільська рада Полтавського району Полтавської області була залученавідповідачем за відсутності інформації про інших спадкоємців, водночас сільська рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала їй реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, як відповідача, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 158, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради, ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань Анна Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.

Визнати недійсними видані 31 серпня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань Анною Михайлівною свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 , що зареєстровані у Спадковому реєстрі зі слідуючими номерами:

№71168644 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 686;

№71168685 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 687;

№71168772 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 688.

Припинити право власності на земельну ділянку площею 4,4401 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ряськівської сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділу Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:002:0151, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: №51557896 від 31.08.2023 року) за власником ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину №687 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М.

Припинити право власності на земельну ділянку площею 1,9423 га для ведення

особистого селянського господарства, що розташована на території Ряськівської

сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділу

Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки:

:00:004:0174, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на

нерухоме майно (номер відомостей про речове право: № 51557571 від 31.08.2023

року) за власником ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на

спадщину №686 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського

районного нотаріального округу Довгань А.М.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3368,40 грн та судовий збір за забезпечення позову в розмірі 615,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 31.10.2023 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач 1: Михайлівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Молодіжна, 17, с.Михайлівка, Полтавського району, Полтавської області, код ЄДРПОУ- 21047603.

Відповідач-2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає в с. Ряське, Полтавського району, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань Анна Михайлівна, адреса: вул. Незалежності, 109, с-ще Машівка, Полтавського району, Полтавської області.

Повний текст Рішення складений 28.10.2025.

Суддя С. М. Косик