Справа № 509/4509/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Департамент міського господарства Одеської міської ради,

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 в якій просила суд встановити факт належності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 від 30.12.1998 року виданого на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що їй, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі розпорядження органу приватизації Виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 140620 від 30.12.1998 р. на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 .

При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Так, в свідоцтві про право власності на квартиру по батькові записано, як « ОСОБА_4 » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 12.02.2014р. року, де по батькові зазначене, як « ОСОБА_5 ».

З приводу виправлення зазначеної помилки, у свідоцтві про право власності на квартиру, ОСОБА_1 звернулася до КП «Міське агентство з приватизації житла» проте, була надана відповідь, що Департаментом міського господарства Одеської міської ради не є можливим встановити належність правовстановлюючих документів про право власності на житло громадянці ОСОБА_1 та радили звернутися до суду з метою вирішення цієї проблеми.

Заявник вважає, причина неправильного написання по батькові у одну літеру виникла ув`язку із неправильним переведенням по батькові з російської на українську мови.

Внаслідок такої помилкової, у ОСОБА_1 на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я.

У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло.

Таким чином, з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 30.12.1998 року виданого на підставі розпорядження органу приватизації № 140620 від 30.12.1998 р. належить, ОСОБА_6 .

У зв`язку з вищевикладеним, заявник вимушений звернутися до суду із вищезазначеною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду із заявою, відповідно до якої заяву підтримала в повному обсязі, просила суд слухати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає заявою такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі розпорядження органу приватизації Виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 140620 від 30.12.1998 р. на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 .

При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Так, в свідоцтві про право власності на квартиру по батькові записано, як « ОСОБА_4 » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 12.02.2014р. року, де по батькові зазначене, як « ОСОБА_5 ».

З приводу виправлення зазначеної помилки, у свідоцтві про право власності на квартиру, ОСОБА_1 звернулася до КП «Міське агентство з приватизації житла» проте, була надана відповідь, що Департаментом міського господарства Одеської міської ради не є можливим встановити належність правовстановлюючих документів про право власності на житло громадянці ОСОБА_1 та радили звернутися до суду з метою вирішення цієї проблеми.

Причина неправильного написання по батькові у одну літеру виникла ув`язку із неправильним переведенням по батькові з російської на українську мови.

Внаслідок такої помилкової, у ОСОБА_1 на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 , існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 30.12.1998 року виданого на підставі розпорядження органу приватизації № 140620 від 30.12.1998 р. належить, ОСОБА_6 , таким чином, суд вважає, що зібрані вищезазначені докази вказують про наявність достатніх правових підстав вважати заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,259,263-265,294,315-316,318-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент міського господарства Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 від 30.12.1998 року виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя А.І. Бочаров