Провадження № 4с/712/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Каплі А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ї (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ї (м. Київ), мотивуючи свої вимоги тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 534071 від 17.02.2006 року, підстава обтяження: ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси, власник: ОСОБА_1 .

Згідно листа в.о. начальника Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), дані про стягувача ОСОБА_2 відсутні. Арешт накладений не відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси, а реєстратором Другої Черкаської державної нотаріальної контори, тому у другого відділу ДВС відсутні повноваження для зняття такого арешту. Вказаний арешт накладався на підставі ухвали про забезпечення позову 28.05.2002 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Відповідно до рішення Соснівського районного суду від 17.06.2002 року по справі № 2-1192/02 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 12 617 ,80 грн матеріальної шкоди, 1000 гривень моральної шкоди та 500 гривень судових витрат.

Ухвалою судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 01.04.2003 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси було змінено та зменшено розмір відшкодування матеріальних збитків до 6 388,90 грн. У задоволенні позовних вимог щодо моральної шкоди відмовлено.

Дані кошти були сплачені скаржником. Проте, встановити стан виконавчого провадження неможливо у зв`язку зі спливом строків.

Вважає, що оскільки ним виконана ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 01.04.2003 року, шляхом сплати сум стягувачу, державний виконавець мав винести постанову про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно боржника і направити її державному реєстратору, для внесення відповідного запису, однак таких дій не вчинив з причин, що невідомі скаржнику.

Просить визнати незаконною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту, накладеного на його нерухоме майно та скасувати арешт з житлового будинку по АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС міського управління м. Черкаси Хоменко Л.А. від 14.11.2005 року, серія АА номер 345956.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує та просить його задовольнити.

Другий відділ ДВС у м. Черкаси направив до суду відзив на скаргу скаржника в якій в частині визнання протиправним бездіяльність державного виконавця, просив відмовити. Щодо інших вимог скаржника- просив розглянути справу буз їх представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 534071 від 17.02.2006 року, підстава обтяження: ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси, власник: ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що вказаний арешт накладався на підставі ухвали про забезпечення позову 28.05.2002 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду від 17.06.2002 року по справі № 2-1192/02 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 12 617 ,80 грн матеріальної шкоди, 1000 гривень моральної шкоди та 500 гривень судових витрат.

Ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області від 01.04.2003 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси було змінено та зменшено розмір відшкодування матеріальних збитків до 6 388,90 грн. У задоволенні позовних вимог щодо моральної шкоди відмовлено.

Скаржник зазначає, що кошти ним сплачені в повному обсязі.

Відповідно до листа Другого відділу ДВС у м. Черкаси № 15271/26.21-49/120355 від 08.08.2025року зазначено, що арешт майна накладався у відповідності до нормативних документів, що були чинні на той момент, а саме Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність 02.06.2016 року. Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2009 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів, які на той час здійснювали реєстрацію обтяжень майна боржника. В зв`язку з чим, відсутня можливість для зняття арешту з майна згідно постанови АА 345956 від 14.11.2005 року.

Таким чином встановлено, що виконавче провадження завершено.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції від 03.08.2010, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Також ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції від 03.08.2010 передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: 1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; 3) для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 4) для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови. По інших виконавчих документах строк пред`явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 10 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 № 1404-VIII скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються Законом України від 21 квітня 1999 року N606-XIV«Про виконавче провадження», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так само повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає скаржнику користуватися й розпоряджатися належною йому власністю.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц, провадження № 61-18160св19.

Крім того, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21 відповідно до якої наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі вищевикладеного суд приходить висновку про наявність правових підстав для зняття арештів та заборон, накладених на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС міського управління юстиції м. Черкаси Хоменко Л.А. від 14.11,2005 року , серії АА345956.

Разом з тим не підлягають до задоволення вимоги скаржника в частині визнання незаконною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 , оскільки враховуючи, що державним виконавцем здійснювались заходи щодо виконання рішення суду по виконавчому листу у межах його повноважень, бездіяльності в діях державного виконавця суд не вбачає.

З цих підстав, суд вважає за можливе задовольнити скаргу частково.

Керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції у м. Черкаси - Хоменко Л.А. від 14.11.2005 року, серія АА345956.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали буде складений 28.10.2025