Провадження №2/447/1325/25
Справа №447/2857/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27.10.2025 місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Малик О.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного

провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідачки: ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

за участю:

позивач: не з`явився;

відповідачка: не з`явилася;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого у Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.09.2021, актовий запис №74.

Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження уданій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 01.10.2025.

25.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко Н.М. подала на адресу суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, та відсутності позивача. Вказала, що позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання 01.10.2025 сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідачка причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою від 01.10.2025 судове засідання у справі відкладено на 27.10.2025.

06.10.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , у якому вона просить шлюб розірвати та залишити їй набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_3 ». Розгляд справи просить проводити без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 14.09.2021 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №74.

Спільних дітей народжених під час шлюбу, у нього та відповідачки немає.

Зазначає, що одразу після укладення шлюбу подружнє життя складалося добре, шлюб був гармонійним та вдалим, але 25.09.2021 він був змушений виїхати за межі України.

Вказує, що на початку 2022 року сімейне життя поступово погіршувалося, з`явилися часті суперечки та непорозуміння, звинувачення щодо проживання в різних країнах. Також зазначає, що неодноразово пропонував відповідачці переїхати до нього в Алжир, на що отримував незгоду дружини та відмову у переїзді. Стосунки підтримувалися на відстані.

Наголошує, що перераховував кошти на утримання дружини, але фактично подружжя проживало окремо, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин.

Зазначає, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення домашнього господарства, витрати сімейного бюджету та інше. На даний час сімейно-шлюбні стосунки між ними не підтримуються, сім`я фактично розпалась, спроби примирення не принесли бажаних результатів.

Правова позиція відповідача.

Відповідачка скористалася своїм процесуальним правом, та через систему електронний суд подала письмовий відзив на позовну заяву, у якому не заперечила проти розірвання шлюбу. Посилається на те, що позивач не підтримував її як дружину, не виконував подружніх обов`язків, не проявляв ініціативи для розвитку сім`ї. Всі спроби примирення між ними були безрезультатні, оскільки закінчувались обіцянками позивача без рішучих дій з його сторони. Вважає, що збереження шлюбу за такої позиції позивача, буде суперечити її інтересам. Просила проводити розгляд справи у її відсутності та залишити їй набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_3 ».

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 14 вересня 2021 року зареєстровано шлюб у Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №74.

Позивач вважає, що сім`я між ним та відповідачкою розпалась, шлюб носить формальний характер, тому звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання, укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до положень частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Статтею 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 Сімейного кодексу України

Зокрема, законодавцем визначено, що при вирішенні такого спору, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами.

Позивач, просить суд розірвати, укладений між ним та відповідачкою шлюб, оскільки такий суперечить його інтересам. Шлюб існує формально, збереження сім`ї є неможливим.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву в якому також просить шлюб розірвати, вважає, що збереження шлюбу за такої позиції позивача, буде суперечити її інтересам.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Щодо залишення відповідачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, відповідач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_3 », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір в сумі 1211грн 20коп.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 281, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який зареєстровано 14 вересня 2021 року у Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №74.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 27.10.2025.

Суддя Роман ДЖУС