АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/1044/25

провадження 22-ц/822/733/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

за участю представника позивача Чернівецької міської ради Смотр Діани Михайлівни

учасники справи:

позивач Чернівецька міська рада

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року, головуючий у першій інстанції Літвінова О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Чернівецька міська рада у квітні 2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.

Зазначала, що ОСОБА_1 є власницею об`єкта незавершеного будівництва площею 152,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений об`єкт розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :15:003:0139 загальною площею 0,6984 га, яка належить до земель промисловості (цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості) і перебуває у власності територіальної громади міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

Вказувала, що ОСОБА_1 не уклала договору оренди земельної ділянки, не сплачує кошти за її використання, але фактично використовує земельну ділянку, на якій розміщено об`єкт нерухомості, та безпідставно зберігає грошові кошти, які мали б бути сплачені до місцевого бюджету у вигляді орендної плати.

На підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 5 402 737,58 грн, та встановленої річної орендної ставки в розмірі 3%, департаментом урбаністики та архітектури виконавчих органів міської ради було здійснено нарахування грошового еквіваленту орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою у два періоди: з 06 вересня 2023 року по 28 жовтня 2024 року в розмірі 192 566,94 грн, та з 29 жовтня 2024 року по 16 грудня 2024 року в сумі 22 814,50 грн, що в сукупності становить 215 381,44 грн.

Вважала, що отримання ОСОБА_1 без правових підстав такої вигоди суперечить принципам справедливості та законності.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в сумі 215381,44 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 215?381,44 грн.

Вирішено питання з розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначала, що у період з 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року у власності ОСОБА_1 перебувало нерухоме майно: водонапірна башта та фундамент незавершеного будівництва (відсоток готовності якого складає 6%), які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :15:003:0139 по АДРЕСА_1 , 17 грудня 2024 року відчужено ОСОБА_2 .

Посилається на відсутність фактичного користування земельною ділянкою. Якщо будівля фактично відсутня, а є лише фундамент, земельна ділянка під таким об`єктом не використовується. Фундамент без споруди не може використовуватись за призначенням і не має самостійного господарського значення.

Чернівецька міська рада повинна була довести що земельна ділянка фактично використовувалася ОСОБА_1 , недоотримання вигоди через дії ОСОБА_1 , недобросовісність чи винність дій ОСОБА_1 .

Вважає, що нарахування понад 215 381,44 грн за начебто безпідставне користування земельною ділянкою, яка фактично не використовувалася, є непропорційним, несправедливим і необгрунтованим втручанням у майнові права ОСОБА_1 .

Відсутність фактичної вигоди, доходу або навіть фізичного оброблення земельної ділянки свідчить про невідповідність між "набуттям" і "винагородою/обов`язком", що прямо суперечить ідеї еквівалентного правового обміну, закладеного в змістовному аспекті принципу справедливості.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Чернівецька міська рада просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Чернівецької міської ради підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, суд першої інстанції дійшов висновку, наявні підстави для захисту права Чернівецької міської ради на стягнення ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти в розмірі 215?381,44 грн.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що Чернівецькою міською радою недоотримано кошти у вигляді орендної плати за фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою комунальної власності, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6984 га, з кадастровим номером :15:003:0139, на якій розміщено належний їй об`єкт незавершеного будівництва.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що сума безпідставно збережених коштів у вигляді грошового еквіваленту орендної плати розрахована за період з 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року в сумі 215?381,44 грн на підставі нормативної грошової оцінки ділянки.

При цьому судом першої інстанції зазначено, що право оренди земельної ділянки виникає лише з моменту укладення відповідного договору та державної реєстрації цього права, однак, відповідно до частини другої статті 120 Земельного кодексу України, сам факт відсутності зареєстрованого права оренди у власника об`єкта нерухомого майна не звільняє особу від обов`язку сплатити до місцевого бюджету еквівалент орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, що ОСОБА_1 не здійснювалося без правових підстав.

Доказів звернення до Чернівецької міської ради із заявами про розроблення проекту землеустрою та в подальшому його затвердження з метою формування земельної ділянки у меншому розмірі виключно в межах площі нерухомого майна ОСОБА_1 до матеріалів справи не надано.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 06 вересня 2021 року, набуто право власності на нежитлову будівлю овочесховище літ.Ж, водонапірна башта ІІ, фундамент незавершеного будівництва будівлі V площею 158,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі кадастрового плану земельної ділянки площею 0,6984 га з кадастровим номером :15:003:0139 цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промисловості з відповідним кодом цільового призначення 11.02, комунальна власність територіальної громади м. Чернівці,

Згідно з витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки від 31 серпня 2023 року №НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :15:003:0139 становить 5402737,58 грн.

Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки від 10 жовтня 2024 року №НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :15:003:0139 становить 5680348,6 грн.

За розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, як підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені за період з 06 вересня 2023 року до 28 грудня 2024 року , затвердженим першим заступником директора департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Гаврилица М. 28 жовтня 2024 року, на суму 192566 грн 94 коп.

На підставі розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, як підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені за період з 29 грудня 2024 року по 16 грудня 2024 року, затвердженим першим заступником директора департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Гаврилица М. 19 грудня 2024 року, на суму 22814 грн 80 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

На підставі частини 1 статті 367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно з п.5 частини 3 статті 175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 частини 2 статті 197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову Чернівецької міської ради, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережених коштів орендної плати в сумі 215381 грн 44 коп. за період з 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, Чернівецькою міською радою зазначалися здійснення ОСОБА_4 користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :15:003:0139 загальною площею 0,6984 га, яка належить до земель промисловості (цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості) внаслідок набуття права власності на об`єкта незавершеного будівництва площею 152,9 кв.м, водонапірну башту та невчинення дій, спрямованих на оформлення права оренди земельної ділянки, внаслідок чого збереження безпідставно набутого майна грошових коштів у розмірі орендної плати з 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

На підставі пункту б частини 1 статті 80 ЗК України суб`єкти права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт14.1.147 пункту14.1 статті14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1статті 96 цього Кодексу).

Згідно із частиною першою статті 10 ЗК України та частиною першою статті 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 06 вересня 2021 року, набуто право власності на нежитлову будівлю овочесховище літ.Ж, водонапірна башта ІІ, фундамент незавершеного будівництва будівлі V площею 158,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений об`єкт розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :15:003:0139 загальною площею 0,6984 га, яка належить до земель промисловості (цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості) і перебуває у власності територіальної громади міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

Отже, з дня набуття права власності на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_1 як власник майна стала фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, із цієї дати у ОСОБА_1 виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

ОСОБА_1 відчужено нерухоме майно ОСОБА_5 17 грудня 2024 року.

Установлені обставини свідчать, що ОСОБА_1 , як власник об`єктів нерухомого майна, у спірний період із 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року здійснювала користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи коштів за її користування, у зв`язку з чим місцевий бюджет недоотримував кошти у вигляді орендної плати за використання землі.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 з 06 вересня 2023 року по 16 грудня 2024 року є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, яка без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки Чернівецької міської ради зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, а відтак зобов`язана повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, на недоведеність фактичного користування земельною ділянкою, оскільки існує лише фундамент, який не може використовуватись за призначенням і не має самостійного господарського значення, земельна ділянка під таким об`єктом не використовується.

Відповідно до частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Так, фундамент є нерухомим майном, оскільки пов`язаний із землею і не може бути переміщений без втрати цілісності, функціональності та призначення.

Фундамент класифікується як об`єкт незавершеного будівництва та становить матеріальний результат будівництва, що дозволяє віднести його до нерухомості.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на недоведеність Чернівецькою міською радою недоотримання вигоди через дії ОСОБА_1 , недобросовісність чи винність дій ОСОБА_1 .

Положення частини 2 статті1212 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В розумінні вищенаведених норм чинного законодавства України, користування ОСОБА_1 земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє власника Чернівецьку міську раду одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла би отримувати, якби її права не були порушені.

Звертаючись до суду з позовом, Чернівецька міська рада обґрунтовувала розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, як підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені за період з 06 вересня 2023 року до 28 грудня 2024 року , затвердженим першим заступником директора департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Гаврилица М. 28 жовтня 2024 року, на суму 192566 грн 94 коп. та розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, як підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені за період з 29 грудня 2024 року по 16 грудня 2024 року, затвердженим першим заступником директора департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Гаврилица М. 19 грудня 2024 року, на суму 22814 грн 80 коп.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України).

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (пункт 7.12. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку землі»).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з частиною третьою статті 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Практикою Верховного Суду, неодноразово підтверджено, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

Згідно з витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки від 31 серпня 2023 року №НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :15:003:0139 становить 5402737,58 грн.

Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки від 10 жовтня 2024 року №НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :15:003:0139 становить 5680348,6 грн.

Колегія суддів зазначає, що відновлення порушених прав Чернівецької міської ради в такий спосіб не створює для ОСОБА_1 , як власника нежитлових будівель, жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які ОСОБА_1 мала би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 червня 2025 року підлягає залишенню без змін розподіл судових витрат не проводиться.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак