Справа № 299/3646/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Фазекаш Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс», інтереси якого представляє Дідиченко Д.Г., звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1330-1535 від 12.01.2024 року в розмірі 26 500 грн., яка складається з: 5 300 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 21 200 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Позов мотивований тим, що 12.01.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1330-1535.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С1668, для підписання кредитного договору № 1330-1535 від 12.01.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов?язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Згідно із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 08.06.2017 року № 2401 «Про видачу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» Товариству з обмеженою відповідальність «Укр Кредит Фінанс» було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

08.03.2024 року Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (код за ) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит, (розміщено в загальному доступі на сайті https://creditkasa.com.ua/dozvilni-dokumenty).

Отже, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону

України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов?язання за договором своєчасно та в повному обсязі.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов?язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

У подальшому, відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.

Станом на 04.06.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 45 050 грн., що складається з: 5 300 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 39 750 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 18 550 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 500 грн.

Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме 26 500 грн., що складається з: 5 300 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 21 200 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

29 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, згідно якого з вказаними вимогами позову не погоджується частково, проти позову в частині стягнення відсотків у розмірі 21 200 грн. заперечує та не визнає.

Відповідач зазначає, що згідно пред`явлених вимог позивача, сума заборгованості по відсотках становить 21 200 грн. Як вбачається з позову, пред`явлені вимоги є частковими.

З доданого до позову договору кредитування встановлено, що такий передбачає щоденну процентну ставку 2,5% (? 912% річних). У самому договорі зазначено «реальна річна процентна ставка» у розмірі 173 324,5%.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю відповідача як позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які він як відповідач не міг оцінити належно.

Відтак, встановлення сторонами договору розміру відсотків у вказаному розмірі є несправедливим, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами не є співрозмірною сумі кредиту у 5 300 грн. суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача кредитних послуг, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 5 300 грн.

Крім того, у відзиві відповідач послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, згідно якої, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

За таких обставин, враховуючи його скрутний матеріальний стан, а також те, що на час укладення договору, через його складність, було фактично приховано реальні витрати за кредитом, відповідач просить зменшити розмір заборгованості за нарахованими процентами до 5 300 грн., оскільки стягнення процентів в такому розмірі відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 12.01.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1330-1535 шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором, у зв`язку з чим, останній на підставі довідки про перерахування суми кредиту отримав грошові кошти у розмірі 5 300 грн. строком на 300 календарних днів (а. с. 17-31, 46-49, 57).

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав ОСОБА_1 кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті (а. с. 52-56).

Вказане відповідач у відзиві не заперечує.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов?язки суб?єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

- сума кредиту 5 300 грн.;

- строк кредитування 300 днів;

- базовий період* 21 днів;

- знижена % ставка 2,50 % в день;

- стандартна % ставка 2,50 % в день.

* базовий період - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов?язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.

Умовами кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов?язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1330-1535 від 12.01.2024 року, станом на 04.06.2025 року складає 45 050 грн., що складається з: 5 300 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 39 750 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а. с. 58-63).

Позивачем зазначено, що ним як кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списав заборгованість позичальнику ОСОБА_1 за нарахованими процентами у загальній сумі 18 550 грн. за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 500 грн.

У свою сергу, посилання відповідача ОСОБА_1 у відзиві на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, є безпідставним та таким, що не підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки правовідносини, що розглядалися у зазначеній справі Великою Палатою Верховного Суду, стосувалися застосування цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто неустойки, штрафів або пені, які мають компенсаційний характер.

У даній же справі предметом стягнення є заборгованість за користування кредитом, тобто проценти, які становлять складову частину плати за користування наданими коштами, що є істотною умовою кредитного договору відповідно до ст. 1054, 1056-1 ЦК України.

Таким чином, проценти, які нараховуються за кредитним договором, не є мірою цивільно-правової відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, а становлять основне грошове зобов`язання позичальника.

Отже, наведена відповідачем правова позиція, яка вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року, не може бути підставою для зменшення розміру процентів, передбачених кредитним договором, укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 ..

Договір кредитування № 1330-1535 від 12.01.2024 року укладено між сторонами добровільно, з дотриманням вимог ст. 627 ЦК України, яка закріплює принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов та змісту.

Відповідач, приймаючи умови договору, погодився із визначеною процентною ставкою, мав можливість ознайомитись з умовами кредитування, розрахунком реальної річної процентної ставки, сумою загальних витрат за кредитом та повною вартістю кредиту, що підтверджується підписанням ним договору.

Таким чином, розмір процентів, визначений у договорі, є правомірним, узгодженим сторонами та підлягає стягненню у повному обсязі. Посилання відповідача на принципи розумності, справедливості та добросовісності не можуть слугувати підставою для звільнення його від виконання зобов`язань, добровільно прийнятих на себе.

Доводи про складність договору та необізнаність відповідача суд вважає також необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи, з яких убачається, що відповідач особисто підписав кредитний договір в електронній формі, підтвердивши свою згоду на всі його умови шляхом ідентифікації та підтвердження електронного підпису.

Крім того, щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 суд зазначає наступне.

Суд погоджується, що вказана правова позиція може застосовуватись у подібних відносинах, однак у ній йдеться про право суду оцінювати співмірність заявлених до стягнення сум.

Водночас відповідач не зазначив, яку саме «справедливу» суму процентів вважає належною до стягнення, і жодним чином не обґрунтував критерії зменшення нарахованих сум, що робить його заперечення недоведеними.

Більше того, відповідач не звертався із зустрічним позовом про визнання недійсними положень кредитного договору, які передбачають порядок нарахування процентів, а отже, не довів у належний спосіб свої заперечення та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували неправомірність дій позивача або несправедливість умов договору.

Суд також бере до уваги, що позивач, як кредитодавець, застосував програму лояльності та частково списав заборгованість за нарахованими процентами у сумі 18 550 грн, що свідчить про добросовісність його дій і фактичне зменшення фінансового навантаження на позичальника.

Таким чином, заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 21 200 грн. за процентами є законною, співмірною, договірно визначеною та обґрунтованою.

Доводи відповідача про складне матеріальне становище не є юридичною підставою для зміни або невиконання грошового зобов`язання та доказами не підтверджені.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованим, а вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, визнав доводи позивача обґрунтованими, а подані докази належними та допустимими.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У даному випадку матеріали справи свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 . На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування ОСОБА_1 підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Кредитні кошти відповідачу були надані у спосіб, зазначений у кредитному договорі.

Так, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Отже, відповідачем було грубо порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса відповідача, яка зазначена позивачем: АДРЕСА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», яке розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, , заборгованість за кредитним договором № 1330-1535 від 12.01.2024 року в розмірі 26 500 (двадцять шість тисяч п`ятсот) гривень, яка складається з: 5 300 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 21 200 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Лайош ГАЛ