Справа № 570/4646/25
Номер провадження 2/570/2169/2025
У х в а л а

21 жовтня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді , перевіривши виконання вимог статтей 175 і 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку з урахування фактичної площі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на 5536/10000 будинковолодіння з урахуванням фактичної площі, 1- коридор, площа 9,4 кв.м.; 2- житлова, площа 20,66 кв.м.; 3 житлова, площа 18,4 кв.м.; 1 веранда, площа 11,0 кв.м.; IV підсобна (мансарда), площа 11,2 кв.м. V підсобна (мансарда), площа 21,8 кв.м.; VI підсобна (мансарда), площа 22,1 кв.м. Загальна площа частки будинковолодіння - 114,5 кв.м., житлова - 39,0 кв.м., загальна площа будинковолодіння 175,4кв.м., розташованого у АДРЕСА_1 .

В ході підготовки справи до відкриття провадження, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач в своїй заяві просить визнати за ним право власності на 5536/10000 будинковолодіння.

З додатків до позовної заяви убачається, що право власності позивача ОСОБА_1 на 5536/10000 часток житлового будинку з надвірними будівлями підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 04 серпня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Олинець О.В. за реєстровим №811, право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Олинець О.В. за номером запису про право власності №15758521, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46.

У позовній заяві позивач вказує: "Фактичне користування частинами будинку сторонами відбувається з урахуванням всієї наявної площі, включаючи мансарду. Однак через відсутність в судовому рішенні конкретного визначення площі часток та неврахування мансарди, виникають труднощі з державною реєстрацією речових прав та реалізацією правомочностей власника".

Натомість у позові, позивач викладаючи обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги не зазначає доказів, що підтверджують вказані обставини - як то "труднощі з державною реєстрацією речових прав та реалізацією правомочностей власника".

Щодо вказаної обставини, суд зазначає, що із долученого до позову технічного паспорта, виготовленого КП «РОБТІ» від 20 квітня 2000 року, вбачається, що до загальної площі будинку не долучена площа деяких приміщень, а саме - веранда, мансарда, кладова тощо.

У 2000 році технічна інвентаризація проводилась відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держкомбуду № 127 від 24.05 та ДБН 79-92 «Житлові будинки. Правила визначення площ». Ці документи розрізняли: загальну площу житлового будинку; житлову площу; допоміжні (підсобні) приміщення. За старими нормами (до змін 2005-2013 років) до загальної площі включалися лише житлові кімнати і частково підсобні приміщення, які використовувались для постійного проживання. Не включалися: веранди, тераси, балкони, лоджії вважалися допоміжними (неопалюваними) приміщеннями; мансарди, якщо вони не були придатні для постійного проживання (не опалювалися, не мали відповідної висоти, теплоізоляції); кладови, підвали, горища, якщо вони мали господарське призначення.

Для усунення розбіжностей станом на сьогодні та для приведення документів, що підтверджують право власності, у відповідність до фактичного стану житлового будинку необхідно провести поточну технічну інвентаризацію та за її результатами виготовити новий технічний паспорт об`єкта нерухомого майна.

У випадку відмови державного реєстратора внести зміни для приведення документів, що підтверджують право власності, у відповідність до фактичного стану житлового будинку, один із передбачених законодавством способів врегулювання питання належного оформлення правовстановлюючих документів на будинковолодіння, є на підставі виготовленого технічного паспорта станом на 2025 рік здійснити процедуру так званої будівельної амністії.

Така процедура передбачає легалізацію об`єктів нерухомого майна, збудованих без належних дозвільних документів або з відхиленнями від проектної документації, шляхом подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації та дозволить належним чином відобразити фактичні параметри об`єкта та забезпечить можливість подальшого внесення достовірних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.»

31 серпня 2018 року набрав чинності Наказ Мінрегіону 03.07.2018 року №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт».

Будівельна амністія це спрощена процедура прийняття в експлуатацію, зокрема, індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 м2, збудовані (без оформлення дозвільних документів) у період з 05 серпня 1992 року до 09 квітня 2015 року, за умови, що вони збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення.

Водночас, із позовної заяви та доданих до неї копій документів випливає, що у позивача наявні документи, які відповідно до чинного законодавства України є необхідними для реєстрації зазначеного вище нерухомого майна та можливо вирішити вказане питання шляхом відповідного правового інструментарію, що передбачений законодавцем.

Враховуючи згадане, суд звертає увагу, що позовна заява не відповідає вимогамст.175 ЦПК України.

Відповідно до положеньстатті 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і177 цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.05.2024р. у справі № 331/6402/15-ц, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку з урахування фактичної площі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали .

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.