Провадження №2/748/1350/25
Єдиний унікальний № 748/2800/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Костюкової Т.В.

за участю секретаря судового засідання Орішко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить : поновити строк на подання позову, стягнути з відповідача у користь позивача : заборгованість за договором № 200516518 від 27.04.2016 у загальному розмірі 26362,21грн., яка складається з: суми заборгованості 20145,63 грн., суми інфляційних втрат 4405,13 грн., суми 3% річних 1811,45 грн.

В обґрунтування позову, зокрема зазначено, що 27.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено угоду № 200516518 щодо кредитування. А саме Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 6797,92 грн., з встановленим строком користування 27.04.2016 по 27.10.2017, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 позивачем набуто права вимоги за вказаним кредитним договором.

Приналежність права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020 укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський», та ТОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до ТОВ «ФК «Плеяда» , ТОВ «ФК «Фагор» , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО); Національного банку України (далі - НБУ), про застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Постановою від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020р. не були передані ТОВ «Діджи Фінанс» Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс» (копії документів додаються). Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку.

Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 03 вересня 2025 року відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження .

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС Україн в Чернігівській області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_3 ( а.с 200 зворот)

У строк встановлений судом відповідач подала відзив по справі з якого слідує, що відповідач підтверджує, що 27.04.2016р. між нею та з ПАТ «Банк «Михайлівський» укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-оферти за № 200516518 та відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 6797,92 грн. (оплата придбаного в магазині товару) на 18 місяців під 0,0001% річних, зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,25%, починаючи з 1-го місяця дії договору. За умовами договору погашення кредиту мало відбуватися відповідно до графіку платежів із кінцевою датою погашення - 22.10.2017р. Відповідно до довідки про умови кредитування та орієнтовну вартість споживчого кредиту при виконанні умов договору плата за кредит (щомісячні комісії) в сумовому виразі мала становити 1476,70 грн. Тобто, станом на 27.10.2017р. Відповідачка мала б сплатити кредитору 8274,62 грн. в погашення тіла кредиту та сплати нарахованих їй комісійних. У травні 2016р. Відповідачці стало відомо, що ПАТ «Банк «Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру виведення його з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, від ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» надійшло повідомлення про заміну кредитора у вказаному кредитному договорі. В подальшому від ТОВ «ФК «ФАГОР» надходили повідомлення про реквізити, за якими позичальнику слід було здійснювати перерахування коштів.На виконання кредитного договору Відповідачем дійснювалися платежі навіть з перевищенням графіку платежів, передбаченого умовами договору, та до 22 жовтня 2017 року нею було сплачено грошові кошти на виконання зобов`язань по кредитному договору №200516518 на загальну суму 13100,00 грн. Рахунки на оплату платежів по кредитному договору Відповідачці надавались ТОВ «ФК «ФАГОР» із зазначенням реквізитів одержувачів коштів та призначення платежу. Підтвердженням виконання зобов`язань Відповідачки по кредитному договору є також довідка ТОВ "ФК "ФАГОР" про відсутність станом на 22.05.2017 заборгованості ОСОБА_2 за договором № 200516518 від 27.04.2016. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7- БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі, і за кредитним договором укладеним із відповідачкою згідно є Реєстром кредитних договорів. Проте, до дати укладення Позивачем вказаного договору зобов`язання Відповідачки по кредитному договору припинилися у зв`язку з їх належним виконанням, у звязку з чим просить відмовити в заджоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та доказам, суд дійшов наступного висновку.

27.04.2016 між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено угоду № 200516518 щодо кредитування шляхом підписання заяви-анкети ( а.с 34), довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту ( а.с 36 зворот.), графіка платежів ( а.с 36),заяви про відкриття рахунку ( а.с 33) Позичальник отримала кредит у розмірі 6797,92 грн. строком на 548 днів ( період з 27.04.2016 по 27.10.2017 зі сплатою щомісячних платежів на суму 449 грн, останній платіж 442,62 0,0001 % річних. Кредитні кошти надані на придбання у Чернігівській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» планшету Samsung вартістю 5750,90 грн., вартість додаткового сервісу 1348,02 грн., загальна вартість товару становить 7098,92 грн. (а.с. 39 зворот).

Факт цільового використання коштів підтверджується рахунком-фактурою №21518 від 27.04.2016 року (а.с. 40).

Також 27.04.2016 року позичальник ОСОБА_2 уклала договір добровільного страхування за пакетом послуг страхування «Персональний медичний помічник» РМР №200516518/199 від 27.04.2016 ( а.с 37-38)та договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ « Банк Михайлівський» ( а.с 38 зворот.-39)

20 липня 2020 року ТзОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ, укладеному за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року (а.с. 11-12 зворот. а.с 13)

Відповідно до Реєстру договорів, права вимог за якими відступаються та боржників за такими договорами , що є додатком до №1 до Договору №7_БМ, про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, відступлено право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 200516518 під №80454 ( а.с 190 зворот.)

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 1 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 ТзОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» ( а.с 14-29)

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01липня2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року у справі №910/11298/16 було задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04березня 2021 року у справі №910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року №1 та додатках до нього

З досліджених в судового засіданні квитанцій з ПриватБанку від 24.05.2016 року, 07.12.2016 року, 28.12.2016 року, 09.12.2016, 26.01.2017 року, 23.02.2017, 31.01.2017 року, 09.03.2017 року вбачається внесення ОСОБА_2 коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 200516518 ( а.с 212-214 зворот.)

Згідно з довідкою від 22.05.2017, наданої ОСОБА_2 , вбачається, що ТОВ «ФК «Фагор» повідомлено таку, що станом на 22.05.2017 ТОВ «ФК «Фагор» є єдиним законним кредитором за кредитом № 200516518 від 27.04.2016, наданим ПАТ «Банк Михайлівський», а заборгованість за таким повністю погашена та договір закрито ( а.с 215)

ОСОБА_2 , діючи в добросовісний спосіб, як боржник за кредитним договором № 200516518 від 27.04.2016 , сплатила наявну заборгованість, що стало підставою для закриття кредитного договору як виконаного.

Станом на час здійснення погашення боржником кредитної заборгованості укладені договори факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та № 1 від 20 травня 2016 року, за яким відповідно до ст. 512 ЦК України до ТОВ «ФК «Фагор» перейшло право вимоги, про що боржник був належним чином повідомлений. На виконання своїх зобов`язань він сплатив ТОВ «ФК «Фагор» як новому кредитору заборгованість по кредитному договору № 200516518 від 27.04.2016 в повному обсязі.

Судові спори, пов`язані з розглядом позову ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТзОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності договорів факторингу, результатом яких стало рішення про зобов`язання ТОВ «ФК» Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договорів факторингу, не може вважатись правовою підставою для повторного покладення на відповідача обов`язку по сплаті кредитної заборгованості.

Крім того, відповідно до положень ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ОСОБА_2 не брала участі в розгляді справі №910/11298/16, а постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року обставини щодо неї не встановлювалися.

Зважаючи на наведене, зазначене судове рішення не має преюдиційного значення в цій справі.

Станом на час погашення заборгованості відповідачкою ТОВ «ФК «Фагор» було єдиним новим кредитором за укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 за договором. Відповідачем правомірно сплачено новому кредитору кошти в рахунок заборгованості.

На час виконання відповідачкою кредитних зобов`язань в 2016-2017 році, ТОВ «Діджи Фінанс» ще не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання відповідача єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може нівелювати факту виконання відповідачем свого обов`язку, як позичальника, та слугувати підставою для повторного стягнення з нього вже сплаченої кредитної заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання відповідачем виконані.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1056-1 цього Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 статті 78 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно, цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Тобто з наявних у справі доказів убачається, що відповідач сплатила в повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику ПАТ«Банк Михайлівський» ТОВ ФК «Фагор» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним. Відтак у позові слід відмовити.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності.

Виходячи з вимогст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову (правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС від 22.05.2018 по справі №369/6892/15-ц).

Разом з тим, у врахуванням ст. 141 ЦПК України, так як у позові відмовлено судові витрати, позивачу не відшкодовуються.

На підставі та керуючись ст.ст.12,13,81,223,247,259,263,265,268,273,354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст виготовлено 28.10.2025

Суддя Т.В.Костюкова