Справа № 545/1992/25
Провадження № 2/545/1390/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Цибізової С.А.,

з участю секретаря Делії Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської об`єднаної територіальної громади в особі Ковалівського старостинського округу, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , а у 2003 році помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою нотаріуса нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 01.04.2025 №02-31/252 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів про підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно.

Просила визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та мають характеристики: житловий будинок загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0341 з цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1500га.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.10.2025 прийнято відмову в частині позову ОСОБА_1 ; закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської об`єднаної територіальної громади в особі Ковалівського старостинського округу, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в частині визнання права власності на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 40,1 кв.м , житловою площею 23,2 кв.м.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі не надав.

Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 22.10.2001 Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області складений актовий запис та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.24).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , про що 28.10.2002 Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області складений актовий запис та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.70).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.10.2024 встановлено факт родинних відносин, а саме, що покійна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та бабою заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22-23).

Відповідно до архівного витягу від 17.07.2023 №07-02/87 з протоколу засідання виконавчого комітету Ковалівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району від 23.08.1997, рішення №78 «Про приватизацію земельних ділянок» вбачається, що передано безкоштовно у приватну власність земельну дялнку розміром 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарчих будівель ОСОБА_2 , жит. с. Ковалівка; земельна ділянка знаходиться в с. Ковалівка (зв.а.с.6).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 22.04.2025 земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0341 площею 0,1500 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.7-12).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, ОСОБА_2 на праві особистої власності належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 (зв.а.с97).

Відповідно до повідомлення Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.02.2025 №К01-02-01-13/180/158 вбачається, що рішенням шостої сесії Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання «Про перейменування назв вулиць» від 05.03.2016 в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області назву вулиці Чамари змінено на вулицю Героїв (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 24 вересня 2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок з господврськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_2 на підставі права власності .

Відповідно до положень статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 № 15-92 постановлено, що сільським, селищним, міським Радам народних депутатів необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Згідно статті 3 згаданого Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Земельний кодекс України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" передбачалось передача сільським, селищним, міським Радам народних депутатів безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ціле для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Полтавською районною державною нотаріальною конторою 07.02.2003 відкрита спадкова справа №65 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.68-77).

З постанови нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 01.04.2025 №02-31/252 та матеріалів спадкової справи №65 вбачається, що 07.02.2003 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлого ОСОБА_5 (а.с.21, 69). Інформація про наявність інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутня.

У зв`язку з відсутністю документів про підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 01.04.2025 №02-31/252 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.21).

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 р.), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК Української РСР (1963 р.).

Згідно з статтями 525, 548 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Також, згідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка належала ОСОБА_2 на праві власності на момент смерті, це право перейшло до її сина ОСОБА_4 та після його смерті- до ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ст.317, ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За нормами ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачем на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 244, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0341 з цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1500 га, за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова