ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/8735/25
Номер провадження 22-ц/818/4221/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року в складі судді Харченко С.М. по справі № 643/8735/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Харківська міська рада, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Харківська міська рада, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його троюрідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті залишилась спадщина - квартира АДРЕСА_1 .

Вказував, що він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Ним було подано відповідну заяву про прийняття спадщини, проте 20 травня 2025 року постановою П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право власності за законом в зв`язку з необхідністю підтвердження його відносин зі спадкодавцем як троюрідної сестри і троюрідного брата.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його троюрідною сестрою.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що встановлення факту родинних відносин необхідно для подальшого оформлення спадщини, а тому заява про встановлення юридичного факту, не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право, а тому такий спір підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадження.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник звернувся із заявою про встановлення юридичного факту, що може вплинути на спадкові права, а саме - право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто існує спір про право з приводу спадкового майна, який не може розглядатися в порядку окремого провадження.

На вказане судове рішення 01 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тризна Євгеній Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована недоведеністю існування спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору при цьому відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана суто з неможливістю встановлення факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 23 жовтня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 отримано 08 серпня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.103);

адвокатом Тризною Євгенієм Миколайовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано 08 серпня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.103);

Харківською міською радою отримано 08 серпня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.103;

П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою отримано 08 серпня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.103).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження в цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 639/489/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.

Згідно із частиною 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Звертаючись з заявою про встановлення факту ОСОБА_1 зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті троюрідної сестри.

Відповідно до постанови П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутність доказів наявності родинних відносин. Відповідно до вказаної постанови спадкова справа № 624/2024 року після смерті ОСОБА_2 відкрита на підставі заяви ОСОБА_1 від 17 грудня 2024 року. Також, Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17 грудня 2024 року № 7956535, за вказаними параметрами запиту інформацію щодо ОСОБА_2 не знайдено. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова, місце проживання ОСОБА_2 на день її смерті зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , місце проживання інших громадян, за цією адресою на час її смерті, зареєстровано не було. ОСОБА_2 вдова з 2024 року (а.с. 10-11).

Проте, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не перевіри його доводи, не встановив і в своєму судовому рішенні не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право ОСОБА_1 на прийняття спадщини, тобто не встановив коло спадкоємців, а також між ким існує спір щодо спадкового майна, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Крім того, це можна було встановити лише при розгляді справи по суті за участю самого ОСОБА_1 та заінтересованих осіб.

В матеріалах справи відсутня копія спадкової справи, з якої можна було б встановити наявність чи відсутність спадкоємців, чи інші дані, які б підтверджували наявність спору про право.

Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374 св 18), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872 св 21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709 св 20), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126 св 22).

Отже, висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним. Без відкриття провадження у справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право.

Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21, від 31 травня 2023 року у справі № 357/11366/22, від 07 лютого 2024 року у справі № 545/844/23, від21 лютого 2024 року у справі № 278/304/23.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі частини 4 статті 315 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки постанова Харківського апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року скасувати, справу направити до Богодухівського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина