Справа № 307/3361/25
Провадження № 2/307/1173/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2025 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Кривошея Д. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 03 вересня 2025 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 796,60 грн.
Відповідно до умов розділу 2 договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.
Згідно умов договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором.
Так, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до п. 6.2 договору сторони дійшли згоди, якщо позичальник бажає отримати черговий транш, шляхом перерахування суми кредиту на його рахунок за реквізитами платіжної картки, іншої ніж тієї, яка вказувалась останнім при оформленні заяви на видачу кредиту, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, якою додають до тексту договору реквізити іншої платіжної картки.
Тож, 22.08.2024 року черговий транш у розмірі 400,00 грн. був перерахований за реквізитами платіжної картки позичальника № 5375-41XX-XXXX-5573, що підтверджується укладеною між сторонами додатковою угодою від 22.08.2024 року.
Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
Договір між товариством та відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в розділі 15 договору.
В подальшому, 07.01.2025 у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за договором до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/16.
Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення та просить суд стягнути частину заборгованості за договором.
Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем становить 61 796, 60 грн., з них: заборгованість по кредиту 19 998,69 грн; · заборгованість по процентам за користування кредитом 41 797,91 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої призначено на 23 жовтня 2025 року та витребувано інформацію від АТ «Таскомбанк».
Позивач ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із заяви на отримання коштів в кредит від 26.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про отримання кредиту та згідно заяви сума кредиту 20 000,00 грн., сума першого траншу 8000,00 грн., початковий строк дисконтного періоду 10 днів; строк кредитування 1826 днів; зазначений його фінансовий номер та номер банківської картки НОМЕР_2 ( а.с. 41).
Також 26.06.2024 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 497029967 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до п. п. 2.1. пункту 2, ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності та платності, з урахуванням траншів, отримав кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 20 000,00 грн., який зобов`язувався повернути та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Дата надання кредиту 27 липня 2024 року.
Згідно п 2 договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8000 грн 00 коп. 26.06.2024, що є датою надання Кредиту. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит).
Пнктами 5.1., 5.2. та 5.3., кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4134-18XX-XXXX-5097, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, кредитодавець відповідальності не несе. Позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми Кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
Відповідно до п. 6.1. договору, позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. У разі якщо позичальник бажає отримати черговий транш, шляхом перерахування суми кредиту на його рахунок за реквізитами платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1. договору, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, якою додають до тексту договору реквізити іншої платіжної картки.
Згідно з п. 9.1.1.1. та 9.1.1.2. договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором; в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання договору в порядку передбаченому договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів позичальником.
Пунктом 9.1.1.5. договору, в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором FWYX 26 червня 2024 року о 23:28:59 ( а.с. 46-68).
Із п. 1, п.п.1.1. та 1.2. додаткової угоди від 22 серпня 2024 року до договору № 497029967 від 26.06.2024 вбачається, що у зв`язку з отриманням позичальником траншу, в рамках погодженого кредитного ліміту, сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 400 грн 00 коп. Безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальника 5375-41XX-XXXX-5573 (а.с. 69-70).
Вказана додаткова угода підписана ОСОБА_1 22 серпня 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора MNV53AH6 ( а.с. 69-71).
Із платіжних доручень (заяв) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача від 26 червня 2024 року, 01 липня 2024 року, 04 серпня 2024 року, 9 серпня 2024 року 10 серпня 2024 року та 25 серпня 2024 року, а також підтверджень щодо здійснення переказу грошових коштів, виданих ТОВ «ПрофітГід» відомо, що на виконання кредитного договору № 497029967 від 26.06.2024, відправником Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було здійснено ряд переказів на суму 200,00 грн., 523,00 грн., 545,00 грн., 1001,00 грн., 100,00 грн., 400,00 грн., 750,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 , згідно договору оферти ( а.с. 80, 84,81, 82, 85, 87, 88, 89, 90, 97,86; 83, 92, 93, 94, 95, 96,97).
Тобто, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківські карти, які були вказані відповідачем при укладанні договору та додаткової угоди.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеного первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», станом на 01.07.2025 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 56 323,7 грн. з яких 19 998,69 грн. - заборгованість за кредитом та 36 931,01 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.32-36).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Що стосується переходу права вимоги за кредитним договором до позивача слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
07.01.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № МВ-ТП/16 (а. с. 21-26).
Згідно з п. 2.1. договору факторингу, в порядку та на умовах даного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Пунктами 5.1.1., 5.1.2., та 5.1.3. договору факторингу передбачено що перераховувати на банківський рахунок фактора будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за кредитними договорами, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. При цьому сторони дійшли згоди, що зазначена в цьому пункті сума грошових коштів зменшується на 2,00%, як компенсація витрат клієнта за розрахунково-касове обслуговування банку з проведення зазначених платежів. Перерахунок коштів здійснюється одним платежем не рідше ніж один раз на тиждень (сім календарних днів) з надсиланням відповідного переліку Боржників, які здійснили оплати.
У випадку укладення правочинів, в результаті яких у боржника виникнуть однорідні вимоги до клієнта, не приймати їх до заліку проти права вимоги, переданого фактору за цим договором, без попередньої письмової згоди фактора.
Фактор зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається.
Із Витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 26 червня 2024 року видно, що позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 49702967 від 26 червня 2024 року у розмірі 43 597,36 грн. (а.с.27-29).
Із платіжних інструкцій кредитового переказу коштів від 21 січня 2025 року вбачається, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» переахувало ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 1 000 000,00 грн. та 2 664 471,26 грн. плату за відступлення прав а вимоги, згідно договору факторингу № МВ-ТП/16 від 07 січня 2025 року ( а.с. 30,31).
Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором від 26 червня 2024 року.
Із повідомлення ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про відступлення права вимоги від 26.06.2024, яке надіслано відповідачу ОСОБА_1 на електронну адресу, зазначену ним у заявці на отримання кредиту та договорі, відомо, що у зв`язку з невиконанням ним умов договору № 497029967 від 26 червня 2024 року право вимоги погашення заборгованості за договором з 07.01.2025 перейшло та належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а. с. 116).
Також ОСОБА_1 надіслано повідомлення про дострокове розірвання договору на підставі п.7.2.2. договору та необхідність сплати всієї суми заборгованості у розмірі 71 795,95 грн. ( а.с. 117).
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеного позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», станом на 28.05.2025 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 71 795,95 грн. з яких 19 998,69 грн. заборгованість за кредитом та 41 797,91 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 37-40 ).
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. ст. 526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.
Відповідно дост. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі".
Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимогст. 516 ЦК України.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач, відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором. Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем, відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано.
Згідно ч. 1ст. 3 ЦК України,свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до п. 6) ч. 1ст. 3 ЦК України, одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третійстатті 509 ЦК Українивказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком.
Відтак, із відповідача слід стягнути 61 796,60 грн. заборгованості за кредитним договором в межах позовних вимог.
Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 2422,40 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 20).
Щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката судом встановлено наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Із копії договору про надання правової допомоги № 5, свідоцтва, ордеру, додаткової угоди, акту приймання передачі наданих послуг та платіжної інструкції відомо, що між адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений договір, згідно якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, і такі послуги оцінені в суму 5000,00 грн. (а. с.119-134 ).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ч. 3ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст.258,259,263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» 61 796 (шістдесят одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором №497029967 від 26 червня 2024 року з яких 19 998 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 69 коп. заборгованість за кредитом, 41 797 (сорок одну тисячу сімсот дев`яносто сім) грн. 91 коп. - заборгованість за відсотками; 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу, а також 2 422,40 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», адреса: м. Чернігів, вул. Жабинського, 13, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас