Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/2974/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року місто Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №6 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2025 заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2022 по 30.09.2025 в розмірі 20616,30 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

Суддя, оглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, дійшов до наступних висновків.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 5 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Отже, нормами ЦПК України передбачено чіткий склад учасників справи у наказному провадження.

В той же час, згідно ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши вищевказані норми ЦПК України, суддя дійшов висновку, що до кількох відповідачів має бути пред`явлений саме позов. Стягнення на підставі судового наказу не допускає наявності кількох боржників та солідарного стягнення з них грошової заборгованості саме судовим наказом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, вищевказана норма закону передбачає наявність одного боржника та одного заявника, проте, в поданій до суду заяві про видачу судового наказу, заявник вказує двох боржників.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу та у разі, якщо заявлено вимогу, що не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Отже, суддя дійшов висновку про відмову Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №6 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, з огляду на невідповідність вказаної заяви вимогам статті 161 ЦПК.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164, 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №6 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 28.10.2025.

Суддя О. В. Бондаренко