Провадження № 2/752/848/25
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В., у відкритому судовому засіданні при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна,-

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 22.01.2024 року прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

18.11.2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна разом із клопотаннями про залучення її третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та про прийняття вказаного позову, як самостійного позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову до розгляду із позовом у справі № 752/17797/20.

При вирішенні питань про залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, прийняття її позовної заяви як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до спільного розгляду з первісним позовом в справі № 752/17797/20, суддею було з`ясовано, що вказана позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 195,177 ЦПК України, в зв`язку із чим, ухвалою судді від 11.02.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

25.02.2025 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Лутковської-Бабич А.Л. надійшло клопотання про зменшення суми судового збору до вже сплаченої в розмірі 1 211,20 грн згідно з квитанцією ID 3748-5498-9086-0781 від 12.11.2024 року, в якому остання зазначає, що визначена судом в ухвалі сума в розмірі 15 140,00 грн набагато перевищує фінансові можливості ОСОБА_1 , оскільки вона є студенткою та не отримує доходу, на підтвердження чого надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.03.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лутковської-Бабич А.Л. про зменшення розміру сплати судового збору за подання позовної заяви та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської М.А., ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ПАТ «Дельта Банк» про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2025 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської М.А., ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ПАТ «Дельта Банк» про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна закрито та призначено судовий розгляд по справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.06.2025 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21.03.2025 року про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лутковської-Бабич А.Л. про зменшення розміру сплати судового збору та визнання неподаною та повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказану ухвалу місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий суд передчасно повернув позовну заяву позивачу в зв`язку із не усуненням її недоліків, що не ґрунтується на нормах процесуального права.

У судовому засіданні при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечував проти зменшення розміру сплати судового збору за подання позовної заяви та прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце засідання повідомлялись належним чином.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , приходжу до наступного висновку.

Вдруге розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лутковської-Бабич А.Л. про зменшення розміру сплати судового збору, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто зі змісту вищенаведених положень, вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком, який, вирішуючи таке питання, враховує майновий стан сторони.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При цьому ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26.07.2005 року, п.п. 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014 року, п. 111).

На виконання вимог ухвали суду від 11.02.2025 року про залишення позовної заяви без руху та на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 її представником - адвокатом Лутковською-Бабич А.Л. надано лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, згідно з якими за період з 1 по4 квартали 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) їй ( ОСОБА_1 ) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у вказаному реєстрі відсутня.

Суд критично оцінює будь-які відомості про повну відсутність доходу в фізичної особи, оскільки фізична особа не може існувати взагалі без доходу, адже є загальновідомим факт, що існування людини вимагає постійних регулярних витрат.

При цьому, жодних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 є студенткою та перебуває на денній формі навчання, в зв`язку із чим, позбавлена можливості працювати, до клопотання також не додано.

Отже, належних доказів, які підтверджують неможливість сплати судового збору або наявність пільг ОСОБА_1 і її представником не надано, а самі по собі відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в яких відсутня інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) їй ( ОСОБА_1 ) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору,є недостатнім доказом для висновку визначити й визнати майновий стан останньої таким, щоб звільнити її від сплати судового збору, при цьому, із вказаного документа також не можна визначити, що у заявника немає інших доходів.

Такими ж документами, наприклад, можуть бути довідки: з служби соціального захисту; про відсутність майна та майнових прав; про доходи за минулий 2024 рік з фіскальних органів; про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка фіскального органу про відсутність перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, однак відповідних документів суду не надано.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в своїй ухвалі від 20.04.2023 року в справі № 990/13/223 зазначила, що з доданих до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2023 року та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.03.2023 року № 0210-23-00229 за період з I по IV квартал 2022 року можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів недостатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів.

За таких обставин, заявлене представником ОСОБА_1 - адвокатом Лутковською-Бабич А.Л. клопотання про зменшення розміру сплати судового збору за подання позовної заяви не підлягає задоволенню, адже надані заявником докази не підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 503/1904/16, подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення позовної заяви, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Така ж позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.09.2024 року в справі №753/660/24, а саме Верховний Суд вказав на те, що у випадку залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику. Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. У випадку якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутись до суду із заявою, відповідно, про продовження або поновлення зазначеного строку.

Отже, то суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, з метою надання останній можливості надати інші докази на підтвердження свого майнового стану або сплати судовий збір.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_6 в позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, міститься дві позовні вимоги: про визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 27.03.2020 року з продажу об`єкта нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та про витребування від ОСОБА_4 вказаного житлового приміщення на її користь у строкове платне володіння (користування), наймачем якої вона є разом із матір`ю ОСОБА_7 згідно Договору найму від 09.10.2019 року.

При цьому, до позовної заяви ОСОБА_6 додано квитанцію ID 3748-5498-9086-0781 від 12.11.2024 року про сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 1, пп. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений в розмірі 3 028,00 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру вираховується у відсотковому співвідношенні від визначеної ціни позову, та не може бути менше ніж 3 028,00 грн, та більше ніж 15 140,00 грн.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 року зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 року визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Разом з тим, суд зазначає, що до позовної заяви мають бути додані докази вартості майна, оскільки вартість спірного житлового приміщення позивачем ніяким чином не підтверджується, ціна позову не вказана, однак ОСОБА_1 заявлена позовна вимога майнового характеру, а саме про витребування на її користь нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за вказану позовну вимогу майнового характеру суду не надано.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 суд продовжує строк для усунення недоліків позовної заяви в зв`язку з необхідністю:

- визначити ціну позову, яка повинна в цілому складатись з дійсної ринкової вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме вартості: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , з наданням суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна, якими може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна;

- надати суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви за вимогою майнового характеру, який підлягає сплаті в розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 3 028,00 грн, та не більше ніж 15 140,00 грн;

- у разі неможливості надати позивачем суду належні докази на підтвердження визначеної ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч. 2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи до уваги, що заявлена вимога стосується об`єкта нерухомого майна, вартість якого є значною, слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у максимальному розмірі 15 140,00 грн.

Одночасно суд зазначає, що в разі сплати судового збору за встановленою судом сумою, та встановлення під час розгляду справи дійсної вартості майна, в подальшому суд має можливість вирішити питання про повернення суми переплати судового збору.

Також суд повідомляє реквізити для оплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Голосіївський р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

банк отримувача - Казначейство України;

рахунок отримувача - UA0026002;

код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Згідно ч. 2 ст. 194 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.185,258-261,353,354 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лутковської-Бабич Анастасії Леонідівни про зменшення розміру сплати судового збору за подання позовної заяви.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати для виконання заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Хоменко