н/п 2/490/2497/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

29 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Чулуп О.С.

за участю секретаря судових засідань Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 кошти допомоги на проживання переміщеним особам в сумі 4000 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту з лютого 2024 року, як отримувач виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позивач вказує, що згідно заяви про призначення щомісячної адресної допомоги від 28.02.2024 року та наданих документів ОСОБА_1 було надано статус внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання. Рішенням Управління від 26.03.2024 року ОСОБА_1 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01.02.2024 року в розмірі 2000 грн. щомісяця на шість місяців. При зверненні 28.02.2024 року відповідач в анкеті отримувача допомоги на отримання допомоги, в п. 3 власноруч зазначила, що на перше число місяця з якого призначається допомога, на депозитному рахунку коштів в загальній сумі, що перевищує 100 тис грн. не має. Оскільки ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію, яка вплинула на право отримання допомоги, виникла переплата державних коштів по виплаті вищезазначеної допомоги з 01.06.2024 року по 31.07.2024 року в сумі 4000 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 року про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно анкети отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 28.02.2024 року ОСОБА_1 підтвердила, що на 1 число місяці з якого призначається допомога не має на депозитному банківському рахунку кошти в загальній сумі, що перевищують 100 тис. грн.

Судом досліджено довідку № 4801- від 27.02.2024 року про взяття ОСОБА_1 на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом досліджено рішення № 54801-24-1 від 26.03.2024 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання згідно якого ОСОБА_1 призначено допомогу з 01.02.2024 року в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Згідно копії даних із програмного забезпечення ЄІССС від 01.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 має на депозитному банківському рахунку кошти в загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень. Виплату допомоги ОСОБА_1 припинено з 01.06.2024 року.

Згідно даних програмного забезпечення щодо депозитних рахунків ОСОБА_1 наданих АТ «Державний ощадний банк України» відповідач ОСОБА_1 в період з 07.02.2022 року по 04.12.2024 року мала на депозитному рахунку 330000 грн.

Згідно пп.3 п.7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 з наступними змінами, допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 1 серпня 2023 р., якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання -внутрішньо переміщена особа, яка звертається за допомогою на проживання, або є отримувачем допомоги, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти в загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики, строк погашення яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень, крім внутрішньо переміщених осіб, один із членів сім`ї яких отримує щорічну або одноразову державну грошову допомогу як особа, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Пунктом 22 Порядку №332 встановлено, що з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційноаналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку. За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 24 Порядку №332, у разі виявлення невідповідності вимогам цього Порядку за результатами верифікації та відомостей, відображених в Єдиній системі, в Єдиній системі формується відповідний статус із зазначенням критеріїв, наведених у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку, які порушено. За наявності технічної можливості інформація про підстави відмови у призначенні/ продовженні виплати допомоги та порядок оскарження рішення повідомляється уповноваженій особі або отримувачам із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи, засобами мобільного зв`язку або органу соціального захисту населення, який призначає допомогу на проживання, шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку.

У разі надання Мінфіном за результатами верифікації рекомендацій щодо уточнення окремих даних для визначення права внутрішньо переміщеної особи на призначення/ продовження виплати допомоги відповідні рекомендації засобами Єдиної системи передаються органу соціального захисту населення, який призначив допомогу. Орган соціального захисту населення опрацьовує рекомендації, надані за результатами верифікації засобами електронних систем Мінсоцполітики, та у разі виявлення відповідності отримувачів будь-якому з критеріїв, визначених пунктами 7, 7-1 і 8 цього Порядку, припиняє виплату з місяця, що настає за місяцем виникнення обставин, що впливають на право отримання допомоги.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка є отримувачем такої допомоги, маючи на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти в загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень.

Відповідно до змісту заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 підтвердила, що є проінформованою про те, що допомога не призначається у разі відповідності критеріям, встановленим пунктами 7,8 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Отже, судом встановлено і підтверджено відповідачкою про наявність, станом на час перевірки, на депозитних рахунках коштів, що в загальній сумі перевищують 100 тисяч гривень.

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, та враховуючи норми, які регулюють виниклі правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають оскільки відповідачка не повідомила управлінню обставини, які слугували для прийняття рішення про відмову у наданні допомоги.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради кошти в розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради судовий збір в розмірі 3028 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Інформація про сторони:

Позивач: Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, , адреса: м. Миколаїв, вул. М.Морська, буд. 19, 54001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя