Справа № 461/1073/25 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/1940/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року в складі судді Головатого Р.Я. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У лютому 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.01.2023 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір №9092745, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 7000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №9092745 від 09.01.2023.

Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №9092745 від 09.01.2023, що підтверджується відповідним витягом з реєстру боржників.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань, станом на 22.01.2025 заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 26320 грн., зокрема з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 18970 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 350 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором №9092745 від 09.01.2023 у розмірі 26320 грн.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості за договором №9092745 від 09.01.2023 у розмірі 25970 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень), з яких: 7000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18970 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2390 грн. 19 коп. (дві тисячі триста дев`яносто гривень дев`ятнадцять копійок) судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якого подав адвокат Пащук А.І., вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач не отримував кредит та не міг його отримати, оскільки в нього викрали телефон. Тобто, він фізично не міг укласти Кредитний договір №9092745 на суму 7000 грн. Невідомі особі, які викрали його телефон, взламали та через доступ до телефону відкрили онлайн кредит на ім`я відповідача. За заявою відповідача відкрито кримінальне провадження за фактом крадіжки телефону та незаконного заволодіння коштами. На даний час кримінальне провадження триває. Важливим є те, що кошти на рахунок відповідача не перераховувалися. Зловмисники, які заволоділи телефоном, перерахували кошти на різні картки невідомих осіб, про що свідчать матеріали кримінального провадження, проте, суд першої інстанції не взяв даних обставин до уваги перед ухваленням неправомірного рішення.

Відповідач категорично заперечує факт отримання коштів. Виписки по рахункам або касовий документ заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.

Зауважує, що відповідач вчинив всі необхідні дії, в тому числі повідомив поліцію про факт крадіжки телефону та несанкціонованого відкриття кредитів.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов через систему «Електронний суд», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

За правилом ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договром, ціна позову є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З врахуванням викладеного, не підлягають до задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор U28984, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Таким чином, суд вважав, що факт підписання договору про споживчий кредит №9092745 від 09 січня 2023 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 є доведеним.

Суд дійшов висновку, що саме по собі підтвердження відповідачем факту втрати мобільного телефону не може бути підтвердженням не укладення договору саме відповідачем, так як в судовому порядку договір про надання кредиту відповідач не оспорював, кредитний договір №9092745 від 09 січня 2023 року не визнаний судом недійсним.

З огляду на те, що відповідачем не доведено неправомірності цього правочину, а згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, зокрема про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7000 грн. та простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 18970 грн., що разом становить 25970 грн.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту в сумі 350 грн., суд вважав, що положення договору в цій частині є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Судом встановлено, що 09 січня 2023 року відповідач ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит №9092745, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи (а.с.26).

Пройшовши перевірку даних у БКІ, 09 січня 2023 року, ТОВ «Мілоан» та відповідач уклали договір про споживчий кредит №9092745.

Згідно із п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені в договорі. У договорі сторони погодили його умови у виді сплати комісії та відсотків за користування кредитними коштами.

У п. 1.2 договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 100 днів з 09.01.2023 і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3) Пільговий період складає 10 днів з 09.01.2023 та завершується 19.01.2023 (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості).

Відповідно до п. п. 1.5.2, 1.5.3 проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду:70,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900,00 грн. які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

За умовами п. 2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Вказане підтверджується договором та додатками до нього, а також довідкою про ідентифікацію та копією платіжного доручення № 9092745 (а.с. 11-25).

Відповідно до договору про споживчий кредит телефон позичальника зазначений як НОМЕР_2 , відповідно до довідки про ідентифікацію номер телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор для підписання позичальником договору одноразовим ідентифікатором U28984.

На підтвердження своїх зобов`язань позивачем надано платіжне доручення 90962733, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» перерахував ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПриватБанку, 7000,00 грн.(а.с.28).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Як свідчать матеріали справи ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, зарахувавши кредитні кошти на картковий рахунок відповідача. Відповідач в свою чергу, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №9092745 від 09.01.2023, що підтверджується копією акту прийому-передачі реєстру боржників, копією платіжної інструкції №69199 від 05.12.2022 та копією Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №85-МЛ від 02.12.2022 року (а.с. 32-42, 43, 44, 45).

Відповідно до копії Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 26320 грн, з яких 7000,00 грн - сума заборгованості за сумою кредиту, 18970,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 350, 00 - сума заборгованості за комісією (а.с.45).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів погашення заборгованості за кредитним договором №9092745 від 09.01.2023 первісному кредитору ТОВ «Мілоан» суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

При цьому колегія суддів ураховує, що відповідач не звертався в суд із вимогами про недійсність/нікчемність такого договору та не спростував належними доказами заборгованість за тілом кредиту та відсотками, розмір яких та строк нарахування, погоджені сторонами.

Посилання відповідача на безпідставність вимог позивача у зв`язку із тим, що несанкціонований доступ до його особистих даних було отримано невстановленими особами шляхом викрадення телефону, не знаходять свого підтвердження.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000089 встановлено, що лише 10.01.2023 у Львівське РУП №1 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що невідома особа 08.01.2023 у період часу з 23:00 по 00:00 год. перебуваючи по пл. Ринок у місті Львові таємно, шляхом вільного доступу, у період дії воєнного стану на території України, викрала мобільний телефон Xiaomi Mi 10т ІМЕІ НОМЕР_3 , та в подальшому оформила онлайн позики на ім`я заявника, чим завдала майнової шкоди на суму 26000 грн ІКСІВНП №1020.

Доказів на підтвердження того, що досудове розслідування на час розгляду цивільної справи завершене і кримінальна справа по вищевказаному факту перебуває в провадженні суду матеріали справи не містять.

В той же час, жодних відомостей щодо результатів вказаного кримінального провадження, встановлення причетних до злочину осіб суду не надано.

Сама по собі наявність кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_1 не може свідчити про те, що кредитний договір укладено від імені відповідача іншою особою (особами) за відсутності його волевиявлення, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише обвинувальним вироком суду, а також не може бути підставою для звільнення позичальника від обов`язку належного виконання кредитного зобов`язання і виконання умов договору, в разі настання певних обставин, передбачених ними.

Крім цього, відповідач під час судового розгляду не повідомив суд, звідки особи, які викрали телефон, могли знати його особисті дані, які могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору.

Суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим.

На підставі досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач має повернути грошові кошти, які були зараховані на його кредитний рахунок та сплатити відсотки за їх використання.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційний суд не надає оцінки правильності судового рішення в частині відмови у стягненні комісії за надання кредиту, оскільки рішення в цій частині фактично сторонами не оскаржується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пащука Артема Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2025 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк