Справа № 452/4157/24
Провадження № 2/452/166/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області про скасування заборони на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Лилик В.В. 13.11.2024 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просив: скасувати заборону (арешт) на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі загальною площею 341,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.11.2006 року за реєстраційним номером обтяження 4101514, підстава обтяження: договір застави № 3246 від 18.12.2000 року, приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Дмитришин К.К.; архівний номер: 2644929LVOV141, архівна дата: 13.02.2001; дата виникнення: 28.12.2000, № реєстра : 382784-351, внутр.. №В5015F2E23F24F2D3F54; та скасувати заборону (арешт) на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі загальною площею 341,6 в.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.11.2006 року за реєстраційним номером обтяження 4101541, підстава обтяження: договір застави № 3246 від 18.12.2000 року, приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального коругу Дмитришин К.К.; архівний номер: 2644929LVOV141, архівна дата: 13.02.2001; дата виникнення: 28.12.2000, № реєстра : 386684-351, внутр. №АЕ015F3623F2392С5В40.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке було придбано ним на підставі Біржового договору № 43-06/23 купівлі-продажу об`єкту нерухомості від 20.07.2006 року на Товарна біржа «Українська інвестиційна», філія «Львівська торгова палата», укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Самбірський «Агросервіс», в особі ліквідатора Романчука С.Ю., відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 12.06.2003 року у справі № 7/272-39/262. За даним договором ОСОБА_1 було придбано нежитлові будівлі (котельня позначена в технічному паспорті під літерою Г) загальною площею 100,3 кв. м, насосна станція (позначена в технічному паспорті під літерою Д) загальною площею 8,2 кв.м, що складає 2/100-х часток майна і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також було укладено біржовий договір № 45-05/23 договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості від 08.12.2005 року Товарна біржа «Українська інвестиційна», філія «Львівська торгова палата», укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Самбірський «Агросервіс», в особі ліквідатора Романчука С.Ю., відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 12.06.2003 року у справі №7/272-39/262. За даним договором ОСОБА_1 було придбано нежитлову будівлю (вагову), позначену в технічному паспорті під літерою А-2) загальною площею 233,1 кв.м, що складає 3/100 частки майна і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа вказаного майна становить 341,6 кв.м.

В подальшому ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно від 02.12.2008 року а також Витяг №21121973 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.12.2008 року (реєстраційний номер 10349439), а також Витяг № 17922324 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2008 року (реєстраційний номер 10349439).

31 травня 2024 року було здійснено реєстрацію вказаного нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав та було видано Витяг з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу: 381108004). В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що вказане майно обтяжене заставою.

Представник позивача наголошує, що ОСОБА_1 не був стороною договору застави № 3246 від 18.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Дмитришин К.К.; виникнення обтяження відбулося до набуття позивачем права власності на нерухоме майно, на момент переходу права власності позивачу не було відомо про наявність будь-яких обтяжень.

ОСОБА_1 звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори, з заявою про припинення обтяження, на що отримав відповідь від 26 серпня 2924 року, що у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» він не відноситься до кола осіб, за заявами яких може бути припинено обтяження, а також, що документи, на підставі яких накладено обтяження можуть зберігатися у Львівському державному нотаріальному архіві. На запит представника позивача до Львівського державного нотаріального архіву з вказаного приводу, адвокату інформація не надана.

Таким чином, існування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на вказане майно, порушує право ОСОБА_1 як законного власника вільно володіти та розпоряджатися ним, відтак така заборона повинна бути припиненою. Самбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Покликаючись на зазначені обставини просить задовольнити позовні вимоги (а.с.1-6).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження (а.с. 27).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 34).

Ухвалою суду від 06 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано з Львівського державного нотаріального архіву інформацію та документи, які стали підставою зареєстрованого Самбірською державною нотаріальною конторою обтяження на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52).

На адресу суду 20 травня 2025 року від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Львівського державного нотаріального архіву надійшли витребувані документи (а.с. 60-61).

Судові засідання у справі неодноразово відкладалися за клопотаннями представника позивача.

У судове засідання 21 жовтня 2025 року, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання сторони не прибули. Від сторони розивача заяв, клопотань не надходило. Самбірська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову покладаються на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 грудня 2005 року між ВАТ «Самбірський «Агросервіс», в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) Романчука С.Ю., який діє на підставі ліцензії АБ № 116060 від 09.11.2004 року, відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 12.06.2003 року у справі №7/272-39/262 (далі - Продавець) з однієї сторони, та ОСОБА_1 (далі - Покупець), з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості № 45-05/23, згідно якого Продавець продав, а Покупець купив нежитлову будівлю (вагову), позначену в технічному паспорті під літерою А-2) загальною площею 233,1 кв.м, що складає 3/100 част. майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за 11890,00 грн. (а.с.13-14).

20 липня 2006 року між ВАТ «Самбірський «Агросервіс», в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) Романчука С.Ю., який діє на підставі ліцензії АБ № 116060 від 09.11.2004 року, відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 12.06.2003 року у справі №7/272-39/262 (далі - Продавець) з однієї сторони, та ОСОБА_1 (далі - Покупець), з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості № 43-06/23 згідно якого Продавець продав, а Покупець купив нежитлові будівлі (котельню позначену в технічному паспорті під літерою Г) загальною площею 100,3 кв. м, насосну станцію (позначену в технічному паспорті під літерою Д) загальною площею 8,2 кв.м, що складає 2/100-х част. майна і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за 615,64 грн. (а.с.16-17).

Вказані договори було укладено у філії «Львівська торгова палата» Товарної біржі «Українська інвестиційна», вони є аналогічними за формою.

Згідно п. 7 даних Договорів Продавець свідчить, що вказане майно на момент підписання договору не заставлене, під забороною відчуження та арештом не перебуває (а.с.14, 16).

В пунктах 18 Договорів зазначено, що вони є підставою для реєстрації права власності згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.15,17).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Самбірською міською радою Львівської області від 02 грудня 2008 року САВ № 858415 ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому від 27.12.2006 року № 695 належить на праві приватної власності нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 341,6 кв.м (а.с.8).

Право власності зареєстроване за позивачем Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий від 02 грудня 2008 року за № 21121973 (а.с.9).

З Витягу з Державного реєстру речових прав від 31.05.2024 року вбачається, що міститься записи, які підтверджує наявні обтяження:

- тип обтяження: заборона (архівний запис) за номером обтяження 4101514; зареєстровано 23.11.2006 за № 4101514 реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: договір застави №3246 від 18.12.2000 року, ОСОБА_2 ; об`єкт обтяження: приміщення, частка, розмір 89/100, статус жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник ВАТ «Агросервіс», архівний номер: 2644929LVOV141, архівна дата: 13.02.2001; дата виникнення: 28.12.2000, № реєстра : 382784-351, внутр. №В5015F2E23F24F2D3F54;

- тип обтяження: заборона (архівний запис) за номером обтяження 4101541; зареєстровано 23.11.2006 за № 4101541 реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: договір застави №3246 від 18.12.2000 року, ОСОБА_2 ; об`єкт обтяження: приміщення, ціле, добудоване, статус жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник ВАТ «Агросервіс», архівний номер: 2644929LVOV141, архівна дата: 21.02.2001; дата виникнення: 18.12.2000, № реєстра: 386684-351, внутр. №АЕ015F3623F2392С5В40 (а.с.10-11).

Листом від 26 серпня 2924 року Самбірська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 , що у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» він не відноситься до кола осіб, за заявами яких може бути припинено обтяження, а також, що документи, на підставі яких накладено обтяження можуть зберігатися у Львівському державному нотаріальному архіві (а.с.12).

Згідно копії договору застави від 18 грудня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського нотаріального округу Дмитришен К.К., копію якого надано Львівським державним нотаріальним архівом, Західно-Український Комерційний банк (Заставодержатель) з одної сторони, ВАТ «Самбірський «Агросервіс» (Заставодавець і одночасно поручитель за договором поруки №113/п)) Львівської «Облсільхозхімії» з іншої сторони, а також (Поручитель уклали даний договір, за умовами якого ВАТ «Самбірський «Агросервіс» передає у заставу: з належних йому будівель АДРЕСА_2 , а саме склад мінеральних добрив площею 3405,4 кв.м., склад-навіс 3247,2 кв.м.; з належних йому будівель АДРЕСА_3 частин: вагову площею 233, кв.м, адміністративно-побудове приміщення з майстернею площею 1432,7 кв.м; які сторони оцінюють у сумі 1029188,00 грн. (а.с.61).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації (пункт 9 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц вказано, що «згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» у вказаній редакції, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналогічні за змістом приписи закріплені у пунктах 1 і 2 глави 14 Розділу І Порядку № 296/5. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб».

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, вказана позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у Постанові ВП ВС від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

За правовими висновками викладеними у Постанові КЦС ВС від 19.01.2021 року (справа № 227/5540/18) позовна вимога про скасування (припинення) заборони на відчуження майна не може бути звернена до державної нотаріальної контори. Державний реєстратор, зокрема і державний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Аналогічні висновки містить і постанові ВС від 07 липня 2021 року у справі № 369/14294/17, в якій зазначено, що державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, не є належним відповідачем у справі про скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Вказана правова позиція Верховного Суду є сталою та незмінною протягом тривалого часу.

Крім того, суд зауважує, що статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно п. 6.3 Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 41/5 від 27.05.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.05.1997 за № 194/1998 (який був чинним на момент посвідчення договорів) довідки про відсутність заборон та арештів на відчуження об`єктів нерухомого майна видаються на запит, в тому числі приватних нотаріусів - щодо нерухомого майна, яке є предметом угоди, що подана до посвідчення.

Згідно із п. 1.5. вказаного Положення № 41/5 накладені заборони та арешти реєструються реєструвальним органом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, а також заносяться до алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна. Згідно п. 2.1. зазначеного Положення підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу заборон відчуження нерухомого майна, серед іншого, є повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, при зверненні до нотаріуса, останній мав би перевірити наявність заборон відчуження або арешту об`єктів відчуження, чого в даному випадку не відбулося, оскільки договори купівлі-продажу об`єктів нерухомості № 45/05/23 та 43-06/23, укладені 08.12.2005 року та 20.07.2006 року, відповідно, нотаріально не посвідчувалися.

За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (постанова ВП ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

В постанові ВП ВС від 17.04.2018 в справі № 523/9076/16-ц вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

В справі, що розглядається судом встановлено, що підставою обтяження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , став договір застави від 18 грудня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Самбірського нотаріального округу Дмитришен К.К., за умовами якого заставодержателем був Український Комерційний банк, якому власником майна - ВАТ «Самбірський «Агросервіс» передано в заставу належні йому будівлі за вказаною адресою. За таких обставин, суд вважає, що належним відповідачем у даному спорі повинен бути АТ «Кредобанк» (як правонаступник Західно-українського комерційного банку).

Клопотання про залучення співвідповідача або залучення інших відповідачів до участі у справі позивачем та його представником не заявлялось.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові ОСОБА_1 до Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області про скасування заборони на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 2422,40 грн. (а.с. 7).

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 128, 133, 141, 200, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області про скасування заборони на нерухоме майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Самбірська державна нотаріальна контора Львівської області, місце знаходження за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Мазепи, 88.

Повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя