провадження № 2-з/208/211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про повернення заяви про забезпечення позову)

27 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна -

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду міста Кам`янського 14.10.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову після подання позовної заяви, але до відкриття провадження у справі, шляхом накладення арешту на майно автомобіль марки Toyota, комерційний опис Camry, 2007 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , тип легковий седан, що знаходиться у ОСОБА_2 , та заборонити їй та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Подана заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 є власником 2/3 частин у праві власності на вказаний автомобіль, а ОСОБА_2 1/3 частини. З 01 лютого 2025 року ОСОБА_2 одноосібно користується вказаним автомобілем, фактично привласнивши спадкове майно, умисно ухиляється від його поділу, відмовляється у добровільному порядку надати належну позивачу 2/3 частину майна або виплатити грошову компенсацію, на дзвінки та повідомлення не відповідає, умисно перешкоджає реалізації законних прав позивача як спадкоємця володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Тому просить накласти арешт на спірний автомобіль та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, зі змісту заяви випливає, що позов про поділ спадкового майна подано щодо рухомого майна, а тому для визначення територіальної підсудності справи застосовуються правила загальної територіальної підсудності, визначені частиною 1 статті 27 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з відповіддю № 1892802 від 15.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024 року з 2 вересня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ: Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування таких місцевих загальних судів у Дніпропетровській області: Заводський районний суд міста Дніпродзержинська на Заводський районний суд міста Кам`янського.

Відтак, заява про забезпечення позову належить до територіальної підсудності Заводського районного суду міста Кам`янського.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частин першої другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову та правил щодо подання копій документів, визначені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно частин першої, другої, п`ятої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (далі - Закон України № 3674- VІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 3674- VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша статті 3 Закону України № 3674- VI).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: 4) заяви про забезпечення доказів або позову, яку подано фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України № 3674- VI).

Закон України «Про державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 року у статті 7 встановив, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову сплаті підлягає судовий збір у сумі 605,6 гривень (3 028 грн. * 0, 2).

У матеріалах заяви міститься квитанція про сплату судового збору № UBEE-1YUZ-Y4TE від 14.10.2025 року на суму 605,6 гривень.

Відповідно до частини дев`ятої статті 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Отже, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відтак, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до інформації, що міститься в Автоматизованій системі документообігу суду, в розділі «Інформація про підтвердження сплати судового збору від Казначейства» квитанція № UBEE-1YUZ-Y4TE від 14.10.2025 року на суму 605,6 гривень була врахована та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України за іншою заявою, що була розглянута та вирішена судом, а саме заяви про забезпечення позову від 14.10.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна.

Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, якщо судом розглянуто і відхилено заяву про забезпечення позову чи забезпечення доказів, то за подання іншої заяви з того самого питання заявник зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах. Використання з цією метою первісного документа про сплату судового збору не допускається, оскільки таке процесуальне питання вже було вирішено в установленому ЦПК порядку.

За таких обставин, суддя вважає, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, оскільки до неї не долучений документ про сплату судового збору у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини десятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд роз`яснює, що після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно із відповідною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150 - 154, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна повернути заявникові.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цивільної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя І. А. Подкопаєва