Справа № 212/4965/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/4965/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2024 року представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 201 від 23.07.2019 року, яка виникла станом на 03.03.2024 року у розмірі 193 480,94 грн. (яка складається з 118 836,5 грн. - заборгованість за кредитом, 74 644,4 грн. - заборгованості за процентами), та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201, та Паспорт споживчого кредиту, на підставі яких ОСОБА_1 видано кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 50 000 грн., який пізніше було збільшено до 130 000 грн. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а відповідач не своєчасно та не у повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання зі своєчасного їх повернення та сплати відсотків за користування ними, в результаті чого станом на 03.03.2024 року утворилась заборгованість.

15.08.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.09.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив, відповідно до якого, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; позивачем додано до позову копію Паспорту споживчого кредиту, з яким він не був ознайомлений; позивач звернувся до суду лише у 2024 році, нарахувавши за період до дати звернення до суду проценти, пеню та штрафи, що на переконання відповідача суперечить вимогам ст. 616 ЦК України, та не підтвердив факт звернення до Позичальника із вимогою про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом, тому вважає, що позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною.

23.09.2024 року представником АТ «ПУМБ» подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої, просив позов задовольнити в повному обсязі, а обставини наведені у відзиві до уваги не приймати, посилаючись на те, що 23.07.2019 року між банком та ОСОБА_1 було укладено в письмовій формі кредитний договір шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201, та Паспорту споживчого кредиту, якій містить детальні умови кредитування. Протягом дії кредитного договору Відповідач не надавав заперечень Банку, щодо не погодження з розміром збільшеного кредитного ліміту, або надання роз`яснень з цього приводу, навпаки, активно користувався карткою після збільшення розміру кредитного ліміту, що підтверджується Випискою з особового рахунку. На підтвердження суми заборгованості суду надано розрахунок за формою, встановленою Банком, мета якого - фіксування кредитної заборгованості клієнта боржника. Натомість, відповідачем не надано доказів на спростування існуючої заборгованості, не надано власного контр розрахунку. Відповідач із Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, був обізнаний у тому, що грошові кошти надаються йому як кредитні, і за користування кредитними коштами сплачуються проценти, а також з розміром процентів за договором. Крім того, зазначив, що Відповідач фактично користувався кредитною карткою і здійснював платежі до лютого 2024, що відображено в розрахунку заборгованості та у Виписці по рахунку відповідача, тому не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності; враховуючи також, що Позивачем не були заявлені вимоги про стягнення з Відповідача штрафних санкцій та комісії.

16.10.2024 року Відповідачем подані до суду письмові пояснення, відповідно до яких, просив позов задовольнити частково, списати відсотки та дати можливість закрити кредитний договір за основною сумою боргу, провадження у справі закрити посилаючись на те, що на теперішній час він тимчасово не має можливості здійснити оплату по кредиту у зв`язку з тим, що у нього виникли фінансові труднощі у зв`язку з військовою агресією рф та введенням воєнного стану, що призвело до зменшення заробітної плати; виникненням проблем зі здоров`ям, що супроводжувалося оперативним втручанням та госпіталізацією про що повідомляв працівників Банку. Крім того, вказує, що має на утриманні дружину, яка з 15.06.2022 року по 20.03.2024 року, з наведених обставин, не могла влаштуватися на роботу; має на утриманні батьків пенсійного віку, та двох неповнолітніх дітей. Також, наполягає на тому, що Паспорт споживчого кредиту, Пам`ятка клієнта і Тарифів, не містять його підписів; надані Позивачем паперові копії кредитного договору не можуть вважатися електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам ст. 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тому не є належними доказами укладання кредитного договору, бо не містять електронного підпису; сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, після закінчення строку кредитування.

В судовому засіданні представник АТ «ПУМБ» позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково та не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині просив відмовити, з підстав наведених у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 23.07.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 у письмовій формі був укладений кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 23.07.2019 року Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201, та Паспорту споживчого кредиту, які були підписані Відповідачем власноруч ( а.с.11,12), на підставі яких ОСОБА_1 видано кредитну карту НОМЕР_1 з кредитним лімітом в сумі 50 000 грн.

Умовами, викладеними в Заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачають реальну ринкову процентну ставку 47,88% (а.с.11).

Умовами Паспорту споживчого кредиту передбачено: суму кредитного ліміту 50 000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь якої зі сторін; стандартна процентна ставка, відсотків річних 47,88% (а.с.12).

Відповідно до довідки, наданої Позивачем кредитний ліміт збільшувався 15.10.2020 58 000,00 грн., 15.12.2020 року - 66 000,00 грн., 19.02.2021 року - 74 000,00 грн., 22.04.2021 року 82 000,00 грн., 19.05.2021 року 90 000,00 грн., 15.06.2021 року 110 000,00 грн., 23.07.2021 року 130 000,00 грн., 27.02.2022 року 129 717,00 грн., 03.03.2022 року 130 000,00 грн. (а.с.32).

03.03.2024 року Банком була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (адреса відповідає зареєстрованому місцю проживання (а.с.68), Письмову вимогу про повернення боргу в розмірі 193 480,94 грн. (а.с.29).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Позивачем, вбачається, що станом на 03.03.2024 року за Кредитним договором № 201 від 23.07.2019 року зі всіма змінами і доповненнями до нього, сума заборгованості становить: 193 480,94 грн. (яка складається з 118 836,5 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 74 644,4 грн. - заборгованості за процентами) (а.с.33-36).

Крім того, з розрахунку заборгованості також встановлено, що зобов`язання за вказаним кредитним договором Відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконував, хоча активно використовував надані Банком кошти, аж до лютого 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає доведеним, що на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторін, враховуючи також, що Позивачем під час судового розгляду не оспорювався факт отримання ним у Позивача зазначеної кредитної картки та користування грошовими коштами Позивача, у сумах згідно встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що Позивачем були порушені вимоги Закону України «Про споживче кредитування».

Що стосується твердження Відповідача про те, що він не визнає позов в частині нарахованих відсотків за кредитним договором та просить списати нараховану заборгованість за відсотками, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У зазначеній справі Відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Окрім того, відповідач, зазначаючи що він не укладав Кредитний договір, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовами про визнання цього договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій.

Матеріали справи не містять доказів спростування наданого Позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотках.

Крім того, під час судового розгляду справи Відповідач звертався до Позивача з проханням зменшити суму заборгованості враховуючи тяжкі життєві обставини, які виникли у Відповідача після укладання зазначеного Кредитного договору, на що Позивачем надано відповідь від 28.02.2025 року, відповідно до якої, у Банку за вказаним кредитним договором існує пропозиція прощення частини боргу, для уточнення деталей якої слід звернутися до банку (а.с.150), але від Позивача на адресу суду заяв про зменшення суми позову не надходило.

Що стосується клопотання Відповідача про закриття провадження у справі, викладеного у письмових поясненнях відповідача від 16.10.2024 року, то воно задоволенню не підлягає, оскільки підстави для закриття провадження у цивільній справі наведені у ст. 255 ЦПК України, але матеріали даної цивільної справи не містять доказів на підтвердження існування підстав, наведених у ст. 255 ЦПК України.

За таких підстав, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідають умовам укладеного сторонами кредитного договору, в тому числі щодо нарахованих відсотків, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,19,80,81,8289,131,141,223,258,259,263-265 ЦПК України, ст. ст.207,626,628,633,634,638,1050,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором №201 від 23.07.2019 року, яка виникла станом на 03.03.2024 року, у розмірі заборгованість за тілом кредиту - 118 836,5 грн., заборгованості за процентами - 74 644,44 грн., а всього 193 480 (сто дев`яносто три тисячі чотириста вісімдесят) гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк " витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 27.10.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна