Справа №339/121/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Лисенко О.С. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 8880.00 грн за кредитним договором № 17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 року та судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 серпня 2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 3000.00 грн строком на 98 днів.

Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовуються протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія пов`язана з наданням кредиту дорівнює 150.00 гривень. Неустойка 30.00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачкою було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано на вказаний позичальником фінансовий номер.

ТзОВ «Споживчий центр» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, однак остання кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом 22 листопада 2024 року виникла заборгованість в розмірі 8800.00 грн, з яких: 3000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3780.00 грн - заборгованість по процентам; 600.00 грн - заборгованість по комісії; 1500.00 грн - заборгованість по неустойці.

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі.

Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року за клопотанням відповідача витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано докази по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає. Розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 ознайомилася з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с.15-21).

Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписала одноразовим ідентифікатором Е 776 заявку та паспорт споживчого кредиту, тобто сторони уклали електронний правочин.

Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 3000.00 грн, строк, на який надається кредит 98 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту 22 листопада 2024 року. Для перерахування коштів позичальником зазначено реквізити електронного платіжного засобу: 5375-41ХХ-ХХХХ-0789. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1.5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна у розмірі 1% користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.49%=(4380/3000)*100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 150.00 грн. Неустойка становить 30.00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Підписавши вказану заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердила, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в ч.ч. 1,5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору.

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі.

Згідно листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 71-0304 від 04 серпня 2025 року на адресу ТзОВ «Споживчий центр», вказаним товариством повідомлено про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перераховано грошові кошти в сумі 3000.00 грн. в системі iPay.ua на банківську картку № НОМЕР_1 на підставі договору кредиту № 17.08.2024 -100000244 (а.с.11).

Позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 складає 8880.00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 3000.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 3780.00 грн, заборгованість за комісією 600.00 грн, а також 1500.00 грн неустойки (а.с.10).

Згідно пп. а) п. 6.1 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплати процентів та комісії (якщо така встановлена договором) у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

У відповідності до п.12 заявки кредитного договору, комісія за надання кредиту становить 150.00 грн. нараховується кредитором одноразовою в день видачі кредиту, сплачується згідно графіків платежів.

Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 11-12 кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом 3000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 3780.00 грн, заборгованість за комісією 600.00 грн.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту, відсотків та комісії стягнути заборгованість за неустойкою в розмірі 1500.00 грн.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованою неустойкою, слід зазначити наступне.

Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Відтак стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1500.00 грн за кредитним договором №17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 року у розмірі 7380.00 грн., з яких : заборгованість за кредитом 3000.00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 3780.00 грн, заборгованість за комісією 600.00 грн.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі грн (7380.00грн./8880.00 грн.= 0,83*2422,40 грн.= 2010,60 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 526, 546, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Соживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №17.08.2024-100000244 від 17 серпня 2024 рокув розмірі 7380 (сім тисяч триста вісімдесят) гривень, з яких:

3000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту;

3780.00 грн - заборгованість по процентам;

600.00.00 грн заборгованість по комісії;

У задоволенні позовних вимог у розмірі 1500.00 грн заборгованості за неустойкою - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2010 (дві тисячі десять) грн 60 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_2 .

Суддя Скригун В. В.