СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9412/25

пр. № 2/759/4798/25

09 жовтня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київська міська рада, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Бондар А.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , КМДА, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, в якому просить: - встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - визнати за ОСОБА_1 право власності на ё/3 частину квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 55,60 кв.м., житлова площа 39,60 кв.м.).

Позов мотивований тим, що 04.01.2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали свідцовто про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 являється сином позивача. В свідоцтві останнього зазначено матір ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Спадкожмцяем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його мати - позивач, інших спадкоємців першої черги не має. 07.08.1092 року позивач вийшла заміж вдруге за ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстраці. Шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища «6 від 30.04.2025 року, але в даному витягу зазначено, що дошлюбне прізвище позивача - ОСОБА_8 . З метою одерження свфідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до державного нотаруса 12 КДНК. Але під час перевірки документів на квартиру, виявилося що у позивача відсутній оригінал свідоцтв апро право власності на житло та є відповідність прізвища померлого з дошлбним прізвищем позивача. Зважаючи на відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно та не співпадіння прізвища померлого з дошлюбним прізвищем позивача, позивач не може отримати у державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, тому єдиним шляхом позивача є визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має бридичне значення в судовому порядку.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2025 року у справі закрито підготовче провадження у справі.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представаник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву до суду про розглґяд справи за відстонсті представника Дванадцятої київської державної нотаріальної контори.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району 25.01.1975 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані: мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 .

07.08.1982 року позивачс вийшла заміж за ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державгу реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 30.04.2025 року, а також у даному витягу зазначено дошлбне прізвище позивача « ОСОБА_8 ».

23.04.1992 року позивач розлучилася з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.02.1993 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, що вбачається зі свідоцтва поо смерть серії НОМЕР_3 , виданим віддолм реєстрації актів громадського стану Ленінргадського району міста Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом рро смерть серії НОМЕР_4 , виданого 05.05.2006 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №8410.

Після смерті ОСОБА_3 залищилось спадуове майно, а саме: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належить в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло на квартиру, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва згідно із розпорядженням ;68 від 04.01.2000 року.

Право власності на квартиру зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентиразвції 19.01.2000 рок уза реєстровим №1428.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його мати, позивач, що підтверджується копією спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Як вбачається зі спадкової справи, 28.03.2025 року державним нотаріусом було направлено запит до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації з вимогою видати дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районної радою народних депутатів міста Києва 04.01.2000 року, згідно із розпорядженняи №68 від 04.01.2000 року.

09.04.2025 року Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація надала відповідь, про те, що за архівними даними квартира приватизована згідно з розпорядженням органу приватзації Ленінградської районної ради народних депутатів міста Києва від 04.01.2000 року №68 на трьох осіб. І видачу свідоцтва про право власності на 1/3 частину квартири ґяка належала померлому співвласнику не передбачене чинним законодавством.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 (зі змінами) від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , яка, згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстраці. Шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, в графі дошлюбне прізвище вказана як « ОСОБА_8 », є одними і тими ж особами та являється матір`ю ОСОБА_9 .

Щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом:

Судом встановлено факт родинних відносин між позивачем та її синим.

Сину позивача на праві власності належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Як встановлено вище, син позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що до складу спадкового майна померлого ОСОБА_3 входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали копії спадкової справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті сина.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

За таких умов судв важає,що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. 315 ст. 1218, 1261 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 178, 200-296, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київська міська рада, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється матір`ю - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 55,60 кв.м., житлова площа 39,60 кв.м.).

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда