Справа № 308/6756/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року, постановлену головуючим суддею Деметрадзе Т.Р., в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ

встановив:

10 травня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ, яка станом на 01.04.2023 становить в розмірі 9 666,30 грн та стягнуто судовий збір в розмірі 268,40 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Заяву про скасування судового наказу мотивувала тим, що в порушення вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України у відповідності з якою станом на 01.05.2025 про видачу судового наказу від 10.05.2023 її не було повідомлено жодним чином. Водночас, приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72628802 від 25.08.2023 та арешт банківських рахунків, про що вона випадково дізналася через додаток «Дія» лише 31.03.2025.

Додатково повідомляла, що в період з 09.03.2022 по 29.01.2025 вона змушена була перебувати за кордоном, тож про користування газом чи створення будь-якої заборгованості мови бути не може.

При цьому, заявник зазначає, що з судовим наказом від 10.05.2023 вона не погоджується, оскільки вважає, що між сторонами наявний спір про право яке має доказуватися, встановлюватися та захищатися за нормами позовного провадження, вважає що вимоги стягувана є необґрунтованими та неправомірним, а відтак судовий наказ підлягає скасуванню.

Заявник зазначає, що зловживаючи своїм правом на подання заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу ТОВ «Закарпатгаз Збут» вимагає сплати незаконно виставлених до сплати сум, що є недопустимо, тож судовий наказ підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 10.05.2023.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сідун О.С., подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд безпідставно залишив заяву про скасування судового наказу без розгляду з тих підстав, що ніби то заявником не вказано коли саме вона отримала копію судового наказу, що позбавило суд можливості встановити поважність пропуску строку.

Однак, нею в заяві про скасування судового наказу зазначалося, що про те, що вона випадково дізналася про судовий наказ 31.03.2025 у за стосунку «Дія» та вперше із заявою вона звернулася до суду 08.04.2025.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ, яка станом на 01.04.2023 становить в розмірі 9 666,30 грн та стягнуто судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Нормами статті 170 ЦПК України визначені форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно ч.ч. 3, 5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Судовий наказ щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості було видано 10.05.2023, тоді як із заявою про скасування судового наказу боржник вперше звернулася 08.04.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами суду першої інстанції неодноразово, з підстав невідповідності поданих заяв вимогам ст. 170 ЦПК України та відсутності клопотання про поновлення процесуального строку, заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу поверталися останній без розгляду.

Одночасно, заявник вказує на перебування за межами території України тривалий час, на підтвердження чого надає копію закордонного паспорту з відповідними відмітками.

Згідно відмітки закордонного паспорту ОСОБА_1 , остання повернулася на територію України 29.01.2025, а тому просить поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, так як вона не отримувала судовий наказ поштовим зв`язком та про такий дізналася в додатку «ДІЯ» в межах виконавчого провадження 31.03.2025.

Суд першої інстанції залишив заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду, тоді як з врахуванням вимог ч. 2 ст.171 ЦПК України, у разі якщо не знайде підстав для поновлення строку для подання такої заяви, суд має повернути таку заявнику.

При цьому слід зазначити, що подані заявником докази про підтвердження наявності причин поважності пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу є обґрунтованими.

Отже, судом першої інстанції порушено процесуальний поряд вирішення заяви про скасування судового наказу.

Відтак, ухвала суду першої інстанції обмежує права заявника та перешкоджає їй у доступі до правосуддя.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статей 367, 368, 379, 381-384, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді