Справа № 290/938/24
Провадження № 2-о/645/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Шарка О.П.,

Секретаря судових засідань Мухіна В.А.

За участю присяжних - Данильченко С.Л., Жемеренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа служба у справах дітей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області із клопотанням, в якому просить суд продовжити строк дії рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2022 року про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, посилаючись на те, що строк дії вказаного судового рішення закінчується 18 липня 2024 року, а також на наявність обставин, що свідчать про продовження хронічного стійкого психічного розладу у ОСОБА_2 .

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року передано цивільну справу № 290/938/24 за клопотанням ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа служба у справах дітей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова (бульвар Богдана Хмельницького, 32/38 м. Харків, 61000).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2024 року клопотання прийнято до провадження.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IXвід 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Фрунзенський районний суд м. Харкова змінено на Немишлянський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що 18 липня 2022 року Романівським районним судом Житомирської області винесено рішення про визнання його сестри ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки, призначено його опікуном. Строк дії рішення про визнання сестри недієздатною два роки з дня набрання рішенням законної сили. Дія рішення суду завершилась 17 липня 2024 року, однак, стан здоров`я його сестри не покращився, вона надалі страждає хорнічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги, тому, на думку заявника, існує необхідність у продовженні дії рішення про визнання особи недієздатною.

У судовому засіданні заявник в режимі відеоконференції підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник особи щодо якої подано заяву про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - ОСОБА_3 в режимі відео конференції підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся заздалегідь і належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Харкова Харківської області, що проживає АДРЕСА_1 недієздатною та встановлено над нею опіку. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено строк дії рішення до 17 липня 2024 року.

Згідно ч. 1. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно достатті 39 ЦК Українифізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними.

Відповідно до частини 1 статті 41, статті 55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів такої особи.

Згідно з частиною 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зістаттею 63 ЦК Україниопікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Аналогічні положення містяться у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (пункт 3.1.).

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Зокрема частиною 3 статті 296 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

При цьому у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи або визнання фізичної особи недієздатною законодавством передбачається судовий контроль, в тому числі періодичний, за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності.

Такий принципвтілений урішеннях Європейськогосуду зправ людиниу справах"НаталіяМихайленко протиУкраїни"(2013),"Станєвпроти Болгарії"(2012),"Штукатуровпроти Росії"(2008).

Відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу закріплене уЗаконі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першоїстатті 39 ЦК Українифізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другоюстатті 39 ЦК Українипередбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюєтьсяЦПК України. Відповідно достатті 239 ЦПК Українисуд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Відповідно до частини першоїстатті 298 ЦПК Українисуд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Частиною першоюстатті 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першоїстатті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другоїстатті 77 ЦПК Українипредметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд звертає увагу, що у справах про визнання фізичної особи недієздатною, продовження строку дії рішення призначається судово-психіатрична експертиза.

Саме висновок експерта в таких справах є належним доказом психічного стану особи.

Отже, висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

В даній справі судом була призначена судово-психіатричну експертизу у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконання якої доручено експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»

Проте така експертиза не була проведена через неявку ОСОБА_2 на експертизу.

Заява про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, однак, заява ОСОБА_1 таких обставин не містить.

Враховуючи, що на момент розгляду заяви про продовження строку дії рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 липня 2022 року, яким визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Харкова Харківської області, що проживає АДРЕСА_1 недієздатною заявником у відповідності до ч. 8 ст. 300 ЦПК України не надано висновок судово-психіатричної експертизи без якої строк дії такого рішення не може бути продовжений, суд відмовляє у задоволенні даноїзаяви.

Відповідно до ч.1,2 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Крім того, суд звертає увагу, що при прийнятті рішення про визнання особи недієздатною, суд встановлює над такою особою опіку та за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Водночас відповідне подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном не було надано суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, та призначення її опікуном заявника в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 293, 295-300 ЦПК України, ч. 1 ст. 39, ст. 58, ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа служба у справах дітей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області,- відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2025 року.

Головуючий-суддя:

Присяжні: Данильченко С.Л.

Жемеренко О.М.