Справа №569/9060/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 10 000 грн 00 коп., починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовну заяву мотивує тим, що 27 червня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Наразі в Рівненському міському суді Рівненської області перебуває цивільна справа № 569/6345/25 про розірвання шлюбу, проте на день звернення до суду з цим позовом зазначена справа ще не розглянута.

Від цього шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, вона вагітна четвертою дитиною та стоїть на обліку по вагітності.

На даний час вони з відповідачем не проживають разом, вона з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали в кризовій кімнаті, згодом переселилися в шелтер через вчинення відповідачем домашнього насильства.

Вона самостійно утримує себе та сина, через вчинення домашнього насильства повернутися додому не може, має необхідність в наймі житла та потребує влаштування побуту, проте відповідач матеріально не допомагає.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, має нормальний стан здоров`я, проте офіційно не працює. Має у власності земельні ділянки, на яких вирощує с/г продукцію (зерно, сою) та продає її, а також має автомобіль «Рено Трафік», який використовує як вантажне таксі (здійснює доставку будівельних матеріалів, перевозить меблі, побутові відходи тощо). Відповідач не оформлений як фізична особа-підприємець, проте виконує різноманітні будівельні, зварювальні, ремонтні внутрішні і зовнішні роботи, будівництво септиків, парканів, бетонні роботи. В березні 2024 року в знайомих купив трактор, але не оформив його на себе. Отже, він має можливість сплачувати аліменти.

При цьому, вона несе витрати на харчування, медичне обслуговування, купує необхідні у зв`язку з вагітністю речі, але потребує допомоги на своє утримання для оренди житла та облаштування побуту. Вартість оренди однокімнатної квартири в м. Рівне становить більше 10 тисяч гривень, а також додатково потрібно сплачувати комунальні послуги. Відповідно вона має потребу стягнення аліментів на своє утримання на період вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 10 000 гривень.

25 червня 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму встановленого на дорослу особу, зокрема в сумі 1 514 грн.

У відзиві вказує, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт наявності насилля з його боку. Він жодного разу не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності. Протягом всього подружнього життя сторін не зафіксовано жодного звернення ОСОБА_4 щодо насилля в сім`ї до правоохоронних органів, крім звернення до Уповноваженої ВРУ, які в подальшому були скеровані до поліції, та за результатами розгляду яких не було встановлено його вини.

Крім того, питання щодо насилля над позивачем вже розглядалось Рівненським міським судом Рівненської області в контексті її заяви щодо видачі обмежувального припису. В межах вказаної справи були допитані свідки та здійснено перевірку його особи. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2025 року не було встановлено обставин, що він вчиняв щодо позивача економічне, фізичне та сексуальне насилля, в тому числі судом не було встановлено факт вчинення ним щодо спільної з позивачем дитини фізичного чи психологічного насилля. Фактично судом було застосовано припис щодо нього виключно з тих підстав, що позивач перебувала у стані вагітності, через що мала не стабільний психоемоційний стан і будь-який контакт з ним, з урахуванням наявних в суді спорів, міг негативно вплинути на її стан та вагітність. Тобто, судом не встановлено протиправних дій з його боку.

Також, позивач приховує ряд фактів, які мають значення для розгляду справи, а саме: факт наявності припису щодо нього, на підставі заяви позивача, відповідно до якого він не має права з нею листуватись, особисто спілкуватись, що перешкоджає йому вирішити мирно всі питання щодо утримання спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та утримання позивача; факт зведення наклепу щодо нього з боку позивача на предмет насилля в сім`ї, якого насправді не було; факт подружньої зради з боку позивача та ймовірної вагітності позивача не від відповідача; факт заволодіння позивачем грошовими коштами в сумі 25 000 доларів США, що були спільними заощадженнями подружжя; факт наявності у власності позивача в м. Рівне нерухомого майна; факт того, що він має серйозні проблеми зі здоров`ям.

З огляду на проблеми зі здоров`ям він не має змоги працювати та отримувати у майбутньому дохід, а навпаки потребує медичних обстежень, лікувань, реабілітації, в тому числі отримання інвалідності, на що сам на даний час потребує грошових витрат.

Він не заперечує, що раніше вирощував сільськогосподарську продукцію для власного споживання, однак він не займався підприємницькою діяльністю щодо її реалізації, а відповідно не мав грошового доходу від неї. Через погіршення здоров`я та розпад сім`ї, перестав обробляти землю. Він підтверджує, що раніше, коли економічна ситуація в Україні була кращою, він мав періодичні підробітки на будівництві, де важко фізично працював і де повністю зруйнував своє здоров`я, в зв`язку з чим працювати, так як це було колись, не може за станом здоров`я. Також раніше такі заробітки були періодичними, а не систематичними і на даний час має місце погіршення економічної ситуації в Україні, відсутність замовлень, що суттєво вплинуло на те, що у нього погіршилась можливість мати навіть періодичні підробітки.

Окрім того, з нього на підставі судового наказу стягуються аліменти щодо утримання спільного з позивачем сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує наявність у нього утриманців.

Відтак, враховуючи те, що у позивача у власності є своє житло, вона не потребує витрат на оренду житла, враховуючи те, що позивач забрала всі спільні грошові заощадження подружжя в сумі 25 000 доларів CШA, і вона має можливість придбати собі житло, враховуючи те, що позивач здійснила подружню зраду і є велика вірогідність, що позивач вагітна не від нього, за таких обставин він не повинен нести медичні витрати, що пов`язані з її вагітністю, такі витрати повинен нести справжній генетичний батько дитини, з урахуванням відсутності у нього систематичного доходу, можливості на даний час заробляти через проблеми зі здоров`ям, наявністю у нього на утриманні спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він може надавати матеріальну допомогу частково, зокрема 50 % від прожиткового мінімуму, що встановлено на дорослу особу.

09 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі.

У відповіді на відзив вказав, що позивач не брала жодних коштів, в тому числі у згаданій відповідачем сумі 25 000 доларів США, із спільних заощаджень подружжя, адже відповідач приховував від позивача будь-яку інформацію про наявність в нього грошових заощаджень. Позивач не має жодного нерухомого майна в м. Рівне.

При цьому, відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров`я, працює неофіційно та має значний дохід. Відповідач виконує різноманітні будівельні, зварювальні, ремонтні внутрішні та зовнішні роботи, будівництво септиків, парканів, бетонні роботи. Відповідач має у власності земельні ділянки, на яких вирощує с/г продукцію та реалізовує її, а також має автомобіль, який використовує як вантажне таксі і отримує додатковий дохід. В сукупності дохід відповідача від його діяльності є значним та достатнім для того, щоб мати можливість надавати матеріальну допомогу для позивача, яка є вагітною їхньою спільною четвертою дитиною. Стан здоров`я відповідача є задовільним, а перенесені захворювання в 2015 році (операція) є повністю вилікуваними. Відповідач не є особою з інвалідністю, не має будь-яких обмежень до праці та не потребує будь-якого стороннього догляду.

Разом з цим, позивач несе витрати на харчування, медичне обслуговування, купує необхідні у зв`язку з вагітністю речі, та потребує допомоги на своє утримання, в тому числі для оренди житла та облаштування побуту, так як проживає в шелтері через вчинення домашнього насильства. Оренда однокімнатної квартири в м. Рівне становить більше 10 000 гривень. Позивач на даний час не може отримувати будь-який дохід, адже є вагітною та перебуває в декретній відпустці, а тому має потребу у стягненні аліментів на своє утримання на період вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 10 000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача Бондар Ю.М. просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Крім того вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач народила дитину ОСОБА_8 .

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що відповідач позов визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1 514 грн 00 коп. щомісячно з огляду на його стан здоров`я, неможливість отримувати доходи та наявність інших утриманців. Крім того, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач народила дитину ОСОБА_8 і в суді перебуває її позовна заява про стягнення з відповідача аліментів на утримання вказаної дитини.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 27 червня 2003 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 27 червня 2003 року, актовий запис №713. Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_10 ; дружини - ОСОБА_10 .

Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 22 березня 2004 року; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 15 вересня 2006 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 04 листопада 2022 року; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 31 липня 2025 року.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2025 року в справі №569/6346/25, який набрав законної сили 01 квітня 2025 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно виписного епікризу ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні планової хірургії ЦМЛ м. Рівне з 12 липня 2015 року до 20 липня 2015 року з діагнозом: Гострий флегмонозний калькульозний холецистит. 13 липня 2015 року та 16 липня 2015 року йому були проведені ультразвукові діагностики, 12 червня 2025 року, 19 червня 2025 року, 26 червня 2025 року - магнітно-резонансні томографії, 18 липня 2025 року ЕНМГ-обстеження, результати яких не є остаточними діагнозами. 13 червня 2025 року він звертався за консультацією до спеціаліста, що слідує з консультаційного висновку від 13 червня 2025 року. 18 червня 2025 року він здавав аналізи, що слідує з результатів лабораторних досліджень. 01 липня 2025 року за результатами лабораторного дослідження йому встановлено діагноз: ушкодження переднього і заднього рогу медіального меніску, кісти Бейкера лівого колінного суглобу, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста. 15 жовтня 2025 року відповідач проходив психологічне обстеження. З 09 жовтня 2025 року по 16 жовтня 2025 року відповідач був госпіталізований в Обласний ревматологічний центр КП «РОКЛ ім. Ю. Семенюка» РОР, повний діагноз: Основний: Серонегативний спондилоартрит, двобічний сакроіліїт: справа II ст., зліва І ст (за даними МРТ від 24.08.2025), спондиліт ШВХ, ГВХ, клиновидна деформація тіла хребця Th8; ПВХ; з ураженням кульшових суглобів Ro ст. І-ІІ, активність І ст., СФН І-ІІ. HLAB-27 (-); Супутній: Остеохондроз ШВХ, ГВХ з протрузіями сегментів СЗ-С7, Th 1-Тh10, з стенозом дурального мішка на рівні Th7, Th8, Th9-Th10, протрузіями м/хр дисків L1-L4, L5-S1. Apтpoз лівого колінного суглобу, розрив медіального меніску, кіста Бейкера. Дифузний зоб ІІ ст. Еутіреоз, що слідує з виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №28832 (25). В інших медичних документах не вказано щодо якої особи вони складені.

За ОСОБА_4 зареєстровано: транспортний засіб марки «Renault», моделі «Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; земельні ділянки, кадастрові номери :14:001:0142, :14:001:0143, :14:001:01424, :17:001:0202, :17:001:0201, :06:000:0257 та 1/2 частка земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0006; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 29 травня 2014 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №422532144 від 14 квітня 2025 року.

10 березня 2025 року між Благодійною організацією «Мережа 100 відсотків життя Рівне», як виконавцем, та ОСОБА_3 , як клієнткою, укладено Договір №103 про надання соціальних послуг в Шелтері святої Ольги, предметом якого є забезпечення виконавцем клієнтки (за потреби її дитини або дітей) місцем безпечного тимчасового цілодобового перебування та надання клієнтці комплексної допомоги. Договір набирає чинності з 10 березня 2025 року та діє по 10 вересня 2025 року. Строк дії може бути продовжено на строк та на умовах, визначених Положенням про Шелтер.

Згідно відповіді АН «Квартал» №2 від 01 травня 2025 року вартість оренди однокімнатної квартири варіюється від 7 000 грн 00 коп. до 15 000 грн 00 коп. в місяць.

Згідно Інформаційної довідки Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №2632 від 08 липня 2025 року квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 на підставі Біржової угоди міни нерухомості, яка зареєстрована Рівненською товарною біржею 15 січня 1998 року за реєстраційним №60/98 та зареєстрована в РМБІ на паперових носіях 22 січня 1998 року в реєстровій книзі №36-112-5891.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №438770613 від 08 серпня 2025 року за ОСОБА_3 нерухомого майна не зареєстровано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2025 року в справі №569/9791/25, яке набрало законної сили 24 червня 2025 року, заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області, про видачу обмежувального припису задоволено частково. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на шість місяців. Встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 : заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_3 ; заборонено вести з ОСОБА_3 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (окрім адвоката, який надає правничу допомогу ОСОБА_4 в межах розгляду в суді спорів між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ). В задоволенні решти вимог відмовлено.

У рішенні вказано, що психологічним висновком спеціаліста та показаннями свідка ОСОБА_14 підтверджується вчинення ОСОБА_4 психологічного тиску щодо заявниці. Разом з тим, доказів щодо вчинення ОСОБА_4 економічного насильства стосовно заявниці та фізичного насильства стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 суду не надано. Суд враховує, що заявниця перебуває у стані вагітності, страждає роздаладами емоційного здоров`я, та вважає, що обмеження її спілкування з ОСОБА_4 , щодо якого вона має стійке почуття страху, забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці. Враховуючи наявність судового спору про розірвання шлюбу, намір заінтересованої особи брати участь у вихованні дитини, суд вважає вірогідним продовження вчинення психологічного насильства щодо заявниці під час особистих зустрічей чи інших видах спілкування, а тому наявні підстави для видачі обмежувального припису та встановлення таких заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 як заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини першої статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частин 1, 2 та 4 статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що з 27 червня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач проживає разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не заперечується відповідачем, а тому має право на отримання аліментів відповідно до ст. 84 СК України.

Відповідач має ряд захворювань, однак не є інвалідом і не має будь-яких протипоказань до праці, відповідно є працездатною особою. На утриманні відповідача, крім малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інших утриманців не має. Відповідач має у власності транспортний засіб, 7 земельних ділянок та житловий будинок.

Доказів наявності в нього об`єктивних перешкод для сплати аліментів чи доказів, які б свідчили про неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, при цьому судом встановлено, що відповідач є працездатним, має у власності ряд нерухомого майна та транспортний засіб, однак має на утриманні двох малолітніх дітей, відтак суд розмір аліментів визначає у сумі 3 000 грн 00 коп., які відповідач спроможний сплачувати щомісяця, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню частково.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення позивача, в тому числі і з огляду на прожитковий мінімум встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Доводи позивача про те, що вона має потребу у стягненні аліментів в розмірі 10 000 грн 00 коп. на місяць з огляду на неможливість проживати у спільному житлі разом з відповідачем та відсутністю у неї іншого житла суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_15 з 15 січня 1998 року на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що нею не спростовано. А щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №438770613 від 08 серпня 2025 року, згідно якої за ОСОБА_3 нерухомого майна не зареєстровано, суд вказує, що пошук у реєстрах виконувався за прізвищем позивача, набутим у шлюбі, в той час як квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , була зареєстрована за позивачем за дошлюбним прізвищем і з 15 січня 1998 року, в той час як єдину державну інформаційну систему з відомостями про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав запроваджено в Україні з 01 січня 2013 року. І виключно на підставі заяви та поданих заявниками документів, що підтверджують набуття, зміну чи припинення речових прав на нерухоме майно здійснюється державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в Державному реєстрі прав.

Інших доказів про потребу стягнення коштів на її утримання в більшому розмірі позивач суду не надала.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 06 травня 2025 року.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на її утримання, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 84 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 06 травня 2025 року і до досягнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя О.О. Першко