Справа 688/4019/25
№ 2/688/1695/25
Рішення

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» (надалі ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» чи позивач) звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.12.2019 ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №/182910 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений у електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх неухильно дотримуватись.

Відповідно до умов кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до умов договору сума виданого кредиту: 3500,00 грн, дата надання кредиту: 12.12.2019, строк кредиту: 30 днів, відсоткова ставка: 1,85 процентів на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8680 грн яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3500,00грн; прострочена заборгованість за процентами 5180 грн.

31.05.2021 ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Сіті Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «Сіті Фінанс Груп» належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019, укладеним з ОСОБА_1

03.06.2021 ТОВ «Сіті Фінанс Груп» відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 відступив право вимоги за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019, укладеним з ОСОБА_1 .

Позивач зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 12922,40грн., що включає суму витрат на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.

Представник позивача ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» адвокат Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Доводи та заперечення відповідача.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник адвокат Васильченко В.О. подав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, розподіл судових витрат. Позовні вимоги визнав частково в межах отриманої в кредит суми та нарахованих відсотків в межах строку кредиту 30 днів, в загальній сумі 5442,50 грн, просив зменшити суму витрат на правову допомогу оскільки їх розмір завищений.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

01.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом.

08.09.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.09.2025. Розгляд справи відкладався на 20.10.2025.

17.09.2025 представник позивача подав до суду заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи.

20.10.2025 представник відповідача подав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, розподіл судових витрат.

20.10.2025 сторони до суду не з`явилися.

Суд постановив ухвалу без складання окремого документу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі поданих доказів, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виник спір з приводу укладення кредитного договору та виконання його умов.

Суд встановив, що згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 уклали цей договір, предметом якого є надання фінансового кредиту на суму 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, який позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Від клієнта Договір підписано електронним підписом R82005. Згідно п. 1.2 Договору кредит надається строк на 30 днів, тобто до 10.01.2020 року. Згідно п. 1.3 процентна ставка становить 675,25 % річних від суми кредиту з розрахунку 1,85 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п.1.4 Договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (4149-50ХХ-ХХХ-3534 вказано у Договорі). Згідно п. 2.1 договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 2.2 Договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Згідно п. 2.3 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 є Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, відповідно до якого строк на який надано кредит: 30 днів, сума кредиту: 3500,00 грн., фіксована процентна ставка за день користування: 1,85%, сума нарахованих процентів за користування кредитом: 1942,50 грн, сума нарахованої пені (у разі наявності прострочення - 5%) - (не вказано), до сплати всього 5442,50 грн. Від клієнта Додаток № 1 підписано електронним підписом R82005.

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Гоуфінгоу» (без зазначення дати та номеру) клієнт ОСОБА_1 , РНОКРПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір №/182910 від 12.12.2019, ідентифікований ТОВ «Гоуфінгоу» акцепт договору, позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі http://www.gofingo.com.ua. Одноразовий ідентифікатор R82005, дата відправки ідентифікатора позичальнику 12.12.2019, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +07.

Відповідно до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021, укладеного між ТОВ «Сіті Фінанс Груп» (Фактор) та ТОВ «Гоуфінгоу» (Клієнт), фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги до Боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021, ОСОБА_1 РНОКРПП НОМЕР_1 , номер договору №/182910, дата укладення договору: 12.12.2019, дата закінчення договору 10.01.2020, сума виданого кредиту: 3500, залишок по тілу кредиту: 3500, залишок по відсотках: 5180 загальна сума заборгованості: 8680 грн.

Відповідно до договору факторингу № 1-03/06/21 від 03.06.2021, укладеного між ТОВ «Сіті Фінанс Груп» (кредитор) та ТОВ «ФК ДебтКолекшн» (новий кредитор), кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором.

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-03/06/2021 від 03.06.2021, ОСОБА_1 РНОКРПП НОМЕР_1 , номер договору №/182910, дата укладення договору: 12.12.2019, дата закінчення договору 10.01.2020, сума виданого кредиту: 3500, залишок по тілу кредиту: 3500, залишок по відсотках: 5180 загальна сума заборгованості: 8680 грн.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №/182910 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» за договором №/182910 станом на 26.05.2025 (включно) складає 8680 грн та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 5180 грн, строкова та прострочена заборгованість за сумою кредиту, строкова заборгованість за процентами, строкова заборгованість за штрафами і пенями: 0,00 грн. Нарахування відсотків, пені та штрафів ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» не здійснювало.

Згідно копії вимоги № б/н від 27.05.2025, про виконання зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК ДебтКоллекшн», яка адресована ОСОБА_1 , містить вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019 усумі 8680 грн.

Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли сааме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.2ст.1048Цивільного кодексу Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно дост.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду

Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2019 ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідач ОСОБА_1 , уклали кредитний договір №/182910 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений у електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 3500 грн.

Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх неухильно дотримуватись.

У договорі сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов домовилися щодо розміру кредитних коштів отриманих відповідачем у позику, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, а також щодо розміру процентної ставки, яка підлягає сплаті за користування кредитними коштами у разі прострочення зобов`язань.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.

Позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу, проте відповідач не виконав зобов`язання по їх поверненню, чим порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 26.05.2025 заборгованість становить 8680 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3500,00грн та простроченої заборгованість за процентами в розмірі 5180 грн.

Суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 3500,00 грн.

Однак суд вважає, що позивач неправильно здійснив нарахування процентів за користування коштами за договором про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019.

Згідно виписки з рахунку за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019 заборгованість ОСОБА_1 перед «ФК ДебтКоллекшн» за вищевказаним договором станом на 26.05.2025 становить 8680 грн, що складається із простроченої заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн та процентами в розмірі 5180 грн.

Згідно умов Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 10.01.2020. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% річних від суми кредиту з розрахунку 1,85% на добу.

Вказане узгоджується також з додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту.

Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 не передбачено нараховування процентів після закінчення строку кредитування. Окрім цього, докази, що відбулася пролонгація такого строку відповідно до умов договору суду не надані.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,85% можуть бути нараховані лише упродовж 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором складає: 1942,50 грн (3500 х 1,85% х 30).

Позивач довів факт передачі права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором відповідно до договору відступлення права вимоги та факторингу, а тому позивач є належною стороною.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» слід стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/182910 від 12.12.2019 у розмірі 5442,50 грн (3500 грн - тіло кредиту + 1942,50 грн - проценти).

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову 8680 грн, позов задоволено на суму 5442,50грн, тобто на 62,70% (5442,50 :8680х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1518,84 грн судового збору (2422,40/100х62,70%).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 759,42 грн (1518,84 грн/2), решта судового збору в сумі 759,42 грн підлягає стягненню з відповідача.

Стороною позивача заявлено до відшкодування 10500,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат надано Договір про надання правової допомоги від № 11/07/2025 від 11.07.2025, Акт про отримання правової допомоги від 15.09.2025 з детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Пархомчуком С.В., рахунок № 15.09.2025-5 від 15.09.2025 та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 9538 від 15.09.2025.

Згідно Договору про надання правової допомоги № 11/07/2025 від 11.07.2025 його сторонами є ТОВ «ФК ДебтКоллекшн» та адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, предметом договору є надання правової допомоги клієнту у обсязі та на умовах, визначених договором. Пунктом 1.2 договору визначено види правової допомоги.

Згідно Акту про отримання правової допомоги від 15.09.2025 сторонами погоджено надання послуг з правової допомоги щодо позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019 на суму 10500,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 133 та ч.1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказала на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 200/14113/18-а, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 21 травня 2020 року у справі № 240/3888/19.

У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи значення даної справи для відповідача та клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає, що витрати на правничу допомогу позивача мають становити 4000 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням вимог позивача на 62,70%, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають сплачені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимогв розмірі 2508 грн (4000:100% х62,70%).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 15, 16, 141, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» заборгованість за кредитним договором №/182910 від 12.12.2019 року у сумі 5442 (п`ять тисяч чотириста сорок дві) гривні 50 коп, з яких сума кредиту 3500,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 1942,50 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» судовий збір в сумі 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 42 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2508 (дві тисячі п`ятсот вісім) гривень.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн» з державного бюджету 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 42 копійки судового збору, сплаченого при поданні позову на рахунок Казначейства України (отримувач ГУК у Хмел.обл/Шепетів.мтг/22030101, р/р UA0022777, код 37971775) в АТ «ОТП БАНК» згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 8544 від 04.08.2025.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДебтКоллекшн», , місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16.09.1998 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області.

Повний текст рішення складено 29.10.2025.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК