Номер провадження: 22-ц/813/3369/25
Справа № 501/4759/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2024 року, постановлена у складі судді Петрюченко М.І., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2024 рокуу задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

В обґрунтування судового рішення суд зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_2 є правонаступником померлого ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2024 та прийняти постанову, якою задовольнити в повному обсязі заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. та замінити боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні із виконання виконавчого напису №29900, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Горай О.С., 18.03.2021 року, якими встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 386 730,47 грн. на його правонаступника, - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування скарги посилається на те, що не оформлення своїх спадкових прав дідусем померлого боржника, ОСОБА_3 , не свідчить про те, що він не прийняв спадщину ОСОБА_1 до складу якої окрім майна входили і обов`язки із виконання кредитних зобов`язань. Сам факт не оформлення ОСОБА_3 спадкових прав на майно ОСОБА_1 виключає можливість відчуження ним за життя майна, у рамках вартості якого ним було успадковано обов`язки боржника із погашення невиконаного зобов`язання. Отже, спадкуючи за ОСОБА_3 майно, ОСОБА_2 успадкувала і обов`язок із виконання зобов`язання, який належав ОСОБА_3 на момент смерті та який він набув від онука-боржника.

Вказує, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судові рішення у справах.

У розумінні ст. 76 та ч. 4 ст. 82 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, не є доказом, а є документом, що встановлює обставини, які не підлягають доказуванню під час розгляду іншої справи.

Позиція учасників справи.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги приватного виконавця Колечко Дмитра Миколайовича.

Вказує, що перший стягувач в особі ПАТ «УкрСиббанк» не звертався до суду щодо поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчих листів за рішенням Іллічівського міського суду від 2010 року, не звертався з вимогою до спадкоємців боржника після 2013 року. Наслідком такої поведінки є позбавлення кредитора права вимоги, та фактичного припинення таких кредитних зобов`язань.

Відступлення права вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», - за кредитним договором строк зобов`язання якого сплив.

ПАТ «Дельта Банк» не здійснивши жодних значущих правових дій з 2016 року, відступив право вимоги, коли, - приватний виконавець не інформує, але припускаємо, що в 2021 році.

ТОВ « Росвен Інвест Україна» взагалі звернулася до «нотаріуса» та надала на виконання приватному виконавцю виконавчий напис нотаріуса, який видано ОСОБА_4 під час коли його свідоцтво на здійснення нотаріальних дій було припинено, а саме з 25.02.2021 року по 16.12.2022 року.

Приватному виконавцю Колечко Дмитру Миколайовичу, відповідно до апеляційної скарги, повинно було бути відомо про смерть боржника з моменту накладення арешту на майно, тобто з 03.06.2021 року, а тому 6 місячний строк сплив за довго до проявлення заяви про зміну сторону виконавчого провадження, не кажучи, що право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги сплив ще в 2014 році.

Явка сторін в судове засідання

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення до суду не надходило, що у відповідності до вимог ст.372 ЦПК України не заважає апеляційному перегляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони мотивував це тим, що матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_2 є правонаступником померлого ОСОБА_1 .

Проте колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, з огляду на наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі.

Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Зазначеній нормі кореспондує частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пунктів 12,13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року (справа № 523/2357/20, провадження №14-11цс22) зазначено, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Системний аналіз зазначених норми закону дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Згідно постанови Верховного Суду від 24.07.2019 по справі № 686/5377/18, суд дійшов висновку, що з урахуванням імперативної норми статті 442 ЦПК України, заміна сторони виконавчого провадження може бути проведена судом до моменту повного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України ).

Згідно ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Частиною 1 ст. 608 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. На правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке невиконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. У зв`язку із заміною сторони в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора/боржника.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до статті 1281 ЦК України - кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №916/617/17 від 03 листопада 2020 року, прийшла до наступних висновків - після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимогу виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Верховний Суд у складі об`єднаної Палати КЦС 23.01.2019 у справі №2-2697/11 дійшов висновку про те, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців. При цьому ВС зазначено, що приписи вимог ст.ст.1281 та 1282 ЦК України щодо спеціального порядку та строків пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок задоволення спадкоємцями вимог кредитора на стадії примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою для відмови у заміні боржника його спадкоємцем у виконавчому провадженні, а є підставою для визначення державним виконавцем меж відповідальності спадкоємця, який залучений як правонаступник за боргами спадкодавця.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно рішення Конституційного суду України по справі № 3-368/2018(5259/18) від 15.05.2019 позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність. Конституційний Суд України наголошує, що держава має позитивний обов`язок забезпечувати виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого напису №29900, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 18.03.2021, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 386 730,47 грн. (а.с.9).

03.06.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.12-13).

У ході виконавчого провадження виявлено майно боржника: транспортний засіб та нерухоме майно, на яке накладено арешт постановою приватного виконавця від 03.06.2021 (а.с.17-18).

Між тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 боржник ОСОБА_1 помер (а.с.29), після смерті якого спадщину прийняв його дідусь ОСОБА_3 , який не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №101, виданого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Котик Н.В. 20.01.2017, спадщину після ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2 , крім того у вказаному свідоцтві зазначено, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з частки двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 25.3 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., що належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло, онуку померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його дідусь ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав (а.с.32).

Окрім цього, заявник посилається на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2016 року справа № 501/2574/16-ц, в якій зокрема встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою нотаріуса, про що заявила сама ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ОСОБА_2 у своєму відзиві належними доказами не спростовано вказані обставини, а тому колегія суду визнає їх як не належними доводами.

Підсумовуючи викладене, вбачається, що після відкриття виконавчих проваджень та встановлення факту, що боржник помер, подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, що також у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду дорівнюється пред`явленню вимог кредитора до спадкоємців у межах строку з якого кредитор дізнався про смерть боржника після відкриття виконавчих проваджень у відповідності до вимог Закону.

Також вбачається, у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду виконавче провадження не підлягає закінченню у випадку смерті боржника, оскільки чітко встановлено, що у боржника наявний єдиний правонаступник відповідно до встановлених матеріалів справи.

Посилання ОСОБА_2 на те, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки не є предметом перегляду ухвали про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні із виконання виконавчого напису №29900, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Горай О.С., 18.03.2021 року, якими встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 386 730,47 грн. на його правонаступника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко