Провадження №2-о/523/394/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_3 звернувся до суду із даною заявою, якою просить суд встановити факт належності (окрім інших співвласників) ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 14.10.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., де ОСОБА_1 помилково зазначено як « ОСОБА_1 » та витягу № 20969255 виданого 19.11.2008 року Комунальним підприємством "Одеське міське бюро приватизації та реєстрації об`єктів нерухомості", про державну реєстрацію, окрім іншого, права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на « ОСОБА_1 », реєстраційний номер: 15359685, номер запису: 355, в книзі: 705пр-128.

Заява мотивована тим, що 14.10.2008 року заявник, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 . 19.11.2008 року було проведено державну реєстрацію права власності і за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх матір`ю ОСОБА_4 було зареєстровано право власності по 1/3 частині кожному.

Проте, в договорі купівлі - продажу квартири, посвідченому 14.10.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., було допущено описку, і ОСОБА_1 помилково зазначено як « ОСОБА_1 ». Через зазначену помилку, під час державної реєстрації права власності на 1/3 частину квартири заявника зазначено також помилково як « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника ОСОБА_4 померла. Заявник та заінтересована особа не зверталися до нотаріуса із заявою про оформлення права на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, оскільки вони проживали разом із нею на момент її смерті і є такими, що прийняли спадщину після неї, і по теперішній час ані потреби в оформленні спадщини, ані будь-яких спорів за спадщину між сторонами немає. Проте, помилка в «по батькові» заявника у вищевказаних правовстановлюючих документах перешкоджатиме в майбутньому в оформленні спадщини після матері, і перешкоджає йому у володінні та користуванні власною 1/3 частиною квартири. Зважаючи на вищевикладене, заявник змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

07.07.2025 року Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху.

Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, його представник ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

За приписами ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника є ОСОБА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України ID № НОМЕР_1 , виданим 10.12.2021 року органом 5116.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 14.10.2008 року, посвідченого 14.10.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3504, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у рівних частинах кожен квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 20969255 від 19.11.2008 року, Інформації, сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» номер витягу 825, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано по 1/3 частці на покупців ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, по батькові заявника помилково зазначено як « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що 29.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було зроблено відповідний актовий запис № 3502.

Заявник та заінтересована особа вважаються такими, що прийняли спадщину після матері ОСОБА_4 , проте, помилка в зазначенні «по батькові» заявника у правовстановлюючих документах перешкоджатиме в оформленні спадщини після смерті матері, і перешкоджає йому у володінні та користуванні власною 1/3 частиною квартири.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як визначено роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Отже, по батькові в заявника в договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , витягу № 20969255 виданого 19.11.2008 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро приватизації та реєстрації об`єктів нерухомості», та паспорті громадянина України відрізняються, що викликає у заявника труднощі у реалізації його права на оформлення спадкових прав та володінні належною йому частиною квартири. Вказана обставина виникла внаслідок допущення помилки в написанні по батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж зверненням до суду.

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а інший спосіб усунути помилку неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі, суд покладає на заявницю, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності (окрім інших співвласників) ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 14.10.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., де ОСОБА_1 помилково зазначено як « ОСОБА_1 » та витягу № 20969255 виданого 19.11.2008 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро приватизації та реєстрації об`єктів нерухомості», про державну реєстрацію, окрім іншого, права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на « ОСОБА_1 », реєстраційний номер: 15359685, номер запису: 355, в книзі: 705пр-128.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11.09.2025 року.

Суддя О.М. Боков