Справа № 673/565/25
Провадження № 2/673/441/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Грицишиної Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Осієвської Н.В.,

розглянувши в м. Деражня в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовковинецької селищної ради про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

28.05.25 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Вовковинецької селищної ради, в якому просить:

1) припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частину житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,5 кв.м., житловою - 10,9 кв.м.;

2) виділити в натурі належну їй частину цього житлового будинку як окремий об`єкт нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку «А-І»: коридор площею 4,2 кв.м., кухня - 7,4 кв.м., житлова кімната - 10,9 кв.м., відповідно до технічного паспорту МП «Інвентаризатор» від 17.11.1994 №173;

3) визнати за нею право власності на вищевказаний окремий об`єкт нерухомості в межах частини будинку.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину №72 від 27.01.25р., виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного округу Бас Л.Й., є власницею частини будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що власник іншої частини будинку помер, його спадщина ніким не успадкована, згідно довідки №122 від 19.03.25р., виданої КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації» в інвентарній справі №173, виготовленій 17.11.1994р. на вказаний житловий будинок, інформація про іншого співвласника відсутня.

Після оформлення позивачкою спадкових прав 11.12.2024 року КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт, у якому зазначено, що належна їй частка житлового будинку за вказаною адресою є цілісним будинком садибного типу, загальною площею 22,5 кв.м., житловою 10,9 кв.м.

Враховуючи викладене, позивачка вважає, що право спільної часткової власності фактично припинене, а її 1/2 частка житлового будинку є самостійним об`єктом нерухомого майна, у зв`язку з цим вона звернулася до суду з вимогою виділити в натурі належну їй частку житлового будинку в окремий об`єкт, припинити право спільної часткової власності та визнати за нею право власності на виділений об`єкт.

Ухвалою суду від 06.06.25р. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача - адвокат Сідлецька О.В. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала до суду відповідь КП «Деражнянське БТІ» на адвокатський запит, в якій повідомляється, що суміжна із належною позивачу частина будинку була без догляду і зруйнувалася. ОСОБА_1 проведено капітальний ремонт належної їй частини будинку без порушення несучих стін, внаслідок чого будинок є самостійним житловим об`єктом, загальною площею 22,5 м.кв. з окремим виходом на вулицю.

У дане судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Вовковинецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області в підготовче судове засідання повноважного представника не направив, подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши позицію сторін по справі, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину №72 від 27.01.25р., виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного округу Бас Л.Й., є власницею частини будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 11.12.2024р. до складу належної позивачу частки будинку «А-І», загальною площею 22,5 кв.м., входять: коридор, площею 4,2 кв.м., кухня - 7,4 кв.м., житлова кімната - 10,9 кв.м.

Як вбачається із довідки №122 від 19.03.25р., виданої КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації», згідно даних, що містяться в інвентарній справі №173 від 17.11.1994р., інформація про іншого співвласника будинку по АДРЕСА_1 , відсутня.

З наданої інформації КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації» №384 від 10.09.2025 року, слідує, що суміжна із належною ОСОБА_1 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 була без догляду та зруйнувалася. У належній позивачці частині будинку було здійснено капітальний ремонт без порушення капітальних несучих стін і на даний час він становить самостійний житловий будинок, загальною площею 22,5 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м. з окремим виходом на вулицю.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Отже, аналіз норм вищезазначеного чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Судом враховується, що згідно довідки №122 від 19.03.25р., виданої КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації», з даних, що містяться в інвентарній справі №173 від 17.11.1994р., інформація про іншого співвласника будинку по АДРЕСА_1 , відсутня.Із листа КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації» від 10.09.2025 року, вбачається, що суміжна із належною позивачу частина будинку була без догляду і зруйнувалася. ОСОБА_1 проведено капітальний ремонт належної їй частини будинку без порушення несучих стін, внаслідок чого будинок є самостійним житловим об`єктом, загальною площею 22,5 м.кв. з окремим виходом на вулицю.

Отже, вищевикладене переконливо свідчить, що належна позивачу частка будинку фактично є окремим цілісним об`єктом нерухомого майна - має самостійний вхід та комунікації, тому суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги позивача та, на підставі ст.364 ЦК України, виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку «А-І», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,5 кв.м., що складається із: коридора, площею 4,2 кв.м., кухні - 7,4 кв.м., житлової кімнати - 10,9 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2024р.

При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд виходить з того, що вимоги про їх відшкодування позивачем не заявлялись.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Вовковинецької селищної ради про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності та визнання права власності на майно, задовольнити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку «А-І», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житлового будинку, загальною площею 22,5 кв.м, в тому числі: коридор - 4,2 кв.м., кухня - 7,4 кв.м., житлова кімната - 10,9 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2024р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із приміщень житлового будинку «А-І», загальною площею 22,5 кв.м, житловою площею 10,9 кв.м, в тому числі: коридор - 4,2 кв.м., кухня - 7,4 кв.м., житлова кімната - 10,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Вовковинецька селищна рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Миру, 24, смт. Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області, 32223 .

Повний текст рішення складено 23.10.2025 року.

Суддя: Л. В. Грицишина