Справа№ 953/2488/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М.О.,

представника відповідача Савчука О. Г. (у режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником адвокатом Ярмоловичем Олексієм Євгеновичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1311, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через істотні розбіжності у світогляді, у тому числі поглядах на шлюб та сім`ю. Родинні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства вони не ведуть. З огляду на зазначене позивачка не вважає за можливе і доцільне вживати заходів для збереження шлюбу. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 21 квітня 2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Водночас ОСОБА_2 користується професійною правничою допомогою, та у судовому засіданні бере участь його представник.

За таких обставин неприбуття до суду позивачки та відповідача згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позовну заяву. Зазначив, що спору щодо місця проживання дитини сторони не мають, більшу частину часу син проводить разом із батьком.

За таких обставин неприбуття позивачки та відповідача у судове засідання згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1311, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ( а. с. 4)

Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначену обставину підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (актовий запис № 804), в якому позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком дитини (а. с. 6).

Спору щодо місця проживання сина сторони не мають.

Вимог про поділ майна подружжя у справі не заявлено.

Суд установив, що родинні стосунки між сторонами припинені через істотні розбіжності у світогляді, у тому числі поглядах на шлюб та сім`ю, права і обов`язки подружжя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим і недоцільним. Відповідач у письмовій заяві до суду не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Даючи обставинам справи юридичну оцінку, суд керується такими нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так і їх неповнолітнього сина. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

У позовній заяві не міститься вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин суд вважає за необхідне при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1311, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття остаточного рішення за підсумками апеляційного перегляду.

Суддя: М. Л. Глос