Справа № 273/1910/23
Провадження № 2/273/222/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., секретаря судового засідання Стаднюк В.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ковальчук Р.М., неповнолітнього ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей Козачок Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Баранівської міської ради про позбавлення батьківських прав ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він і відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 28 квітня 2007 року по 08 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано, сина залишено на виховання до його повноліття матері. Однак з 2013 року ОСОБА_2 проживає разом з ним, бабою ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5 . Відповідачка живе окремо від дитини. Син проживає з ним, усі обов`язки по його утриманню та вихованню він несе самостійно. Відповідачка не надавала і не надає протягом останніх 10 років будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається його виховання, не цікавиться його життям та здоров`ям. У зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків він звернувся до органу опіки та піклування Баранівської міської ради. Згідно висновку останнього, затвердженого рішенням Виконкому цієї ради № 170 від 28 липня 2023 року відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, взагалі не бачиться та не спілкується з ним.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 23.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено суддю Самойленко Л.М.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 03.01.2024 справу прийнято до свого провадження .

14.01.2025 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Бєлкіній Д.С.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 06.02.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 21.04.2025 року підготовче провадження пор справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву з підстав, зазначених в ній, та додатково пояснив, що після розлучення з відповідачкою у 2012 році їхній син протягом шести місяців проживав разом з матір`ю, але в 2013 році він дізнався, що син не відвідує садочок та не доглянутий. ОСОБА_6 вказала йому, щоб він забрав дитину до себе і опікувався нею. З того часу жодного разу мати не поцікавилася дитиною, не спілкувалася з сином та не допомагала з його утриманням.

Представник позивача адвокат Ковальчук Р.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити, оскільки з 2013 року він проживає разом з сином, відповідачка жодного разу не спілкувалася з дитиною, не утримує його.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася і не повідомила причин своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Правом відзиву не скористалася, ніяких заяв чи клопотань до суду не направила.

Представник Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного позову, оскільки відповідачка дійсно жодного разу з 2013 року не цікавилася своїм сином. Коли при обстеженні умов проживання з`ясовували її думку що позбавлення її батьківських прав, то вона підтвердила, що не спілкується з сином, він її не цікавить, займатися ним не буде.

Неповнолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з батьком вже 15 років, ніколи не спілкувався з матір`ю, останній раз пам`ятає її у садочку. Він навіть не має її номеру телефона. Спілкуватися з матір`ю не має бажання, оскільки пам`ятає з дитинства погані речі, а тому не бажає мати щось з нею, просить позбавити відповідачку батьківських прав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є батьком позивача та дідусем ОСОБА_7 . ОСОБА_8 дійсно виховує сина сам ще з його раннього дитинства. Мати взагалі ніколи не цікавилися дитиною, залишивши його у 3,5 років.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача. Син ОСОБА_7 постійно проживає з батьком, а також з дідом і бабою. Матері дитини він ніколи не бачив, чув, що вона зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_8 постійно опікується сином, утримує його.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника, представника Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М., неповнолітнього ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно копії рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08.10.2012 року по справі №0602/948/2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено на виховання відповідачки (а.с. 8).

Згідно висновку органу опіки та піклування Баранівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому № 192 від 27.12.2022 року, місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки неповнолітній фактично проживає з батьком, мати з сином не спілкується, вже багато років його не бачила. Працівникам служби повідомила, що сину буде краще проживати з батьком (а.с.80-81).

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 30.07.2025 року за №127, встановлено, що ОСОБА_3 не спілкується з сином, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Вона не має постійної роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків. ОСОБА_3 відмовила комісії у обстеженні умов її проживання, повідомила, що більше десяти років не відвідувала сина за місцем свого проживання, не купувала йому ні одягу, ні взуття, ні продуктів харчування. Вона погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , так як не має бажання та можливості його виховувати та утримувати (а.с. 119-121).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

З огляду на наведене, встановлено, що відповідачка свідомо тривалий час нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватися про сина та займатись його вихованням.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що при зміні поведінки особи та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, особа має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідачка свідомо та тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свого сина ОСОБА_7 , будь-яких заперечень суду не надала, навпаки висловила свою згоду на позбавлення її батьківських прав, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 51 Конституції України, нормами Закону України «Про охорону дитинства»,ст.ст. 19, 150, 151, 164, 166, СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 56, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Баранівської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С.Бєлкіна