Дата документу 23.10.2025
Справа № 334/4025/25
Провадження № 2/334/2486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Дідух Є.О. в інтересах ТОВ «Українські фінансові операції» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові посилалися на те, що 06.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Сторони погодили наступні умови договору: Відповідно п.1.2 тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 5700 грн. Згідно п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 06.02.2024 року по 30.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1 Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.

Відповідно умов Договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 5700 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна».

23.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року.

Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором, складає 700 грн.

Відповідно умов Додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 700 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, загальна сума кредиту на дату укладення Додаткового договору склала 6400 грн.

Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «96403», а додатковий договір - «17198». Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач.

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року у період з 06.02.2024 року по 23.09.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами на сум 36645 грн.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх зобов`язань перед Первісним кредитором, 23.09.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року.

Відповідно умов п.1.3 Договору № 4364166 строк кредиту 360 днів: з 06.02.2024 року по 30.01.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 року №23/09/2024 строк дії Договору № 4364166 від 06.02.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24.09.2024 року по 30.01.2025 року (129 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою з розрахунку: 6400 грн. * 2,5% = 160 грн. * 129 календарних днів = 20640 грн.

Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року загальною сумою 66885 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6400 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 36645 грн., нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 129 календарних днів - 20640 грн., штрафні санкції - 3200 грн.

При цьому штрафні санкції не стягують з відповідача у зв`язку з дією воєнного стану.

На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи на суму 10000 грн. надаються наступні документи: 1) Копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/08-2024-А від 01.08.2024 року між Дідухом Є.О. та ТОВ «Українські фінансові операції»; 2) Заявка на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/08-2024-А від 01.08.2024; 3) Рахунок на оплату до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 01/08-2024-А від 01.08.2024; 4) Копія Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 01/08-2024-А від 01.08.2024.

Прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість загальною сумою 63685 грн., з яких: 6400 грн. - заборгованість за основним боргом (сумою кредиту); 36645 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором; 20640 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 129 календарних днів.; стягнути з відповідача судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.; розгляд справи проводити без участі позивача, не заперечували проти винесення заочного рішення.

20.05.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.07.2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з письмовими поясненнями, в яких посилався на те, що позов не визнає в повному обсязі. Вважає, що позивач не надав жодного доказу, що перед укладенням Договору ТОВ «Лінеура Україна» була здійснена електронна ідентифікація його для входу в особистий кабінет відповідно Закону України «Про електронну комерцію» та з метою надання фінансових послуг Клієнту Товариством залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, і ним було використано один (або декілька) із зазначених в кредитному договорі способів ідентифікації та верифікації його, як клієнта, з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу.

Документи, які додані до позову, не містять достатньо доказів того, що укладення правочину відбувалося за його волею, на його думку кредитний договір був укладений фінансовими шахраями, які використали його персональні дані для підробки кредитного договору. Крім цього, позивач хоча і вказує, що ним проводилась верифікація його платіжної картки, на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти, однак не надає жодного доказу, що власником цієї платіжної картки був саме він.

Крім того, у кредитному договорі зазначено п`ять телефонних номерів, які начебто належать йому - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , а також електронної пошти: , за допомогою яких був укладений основний та додатковий кредитний договір, при цьому, жодного доказу належності йому вказаних номерів телефонів позивач не надає.

Щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, враховуючи надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат вважає, що заявлені до відшкодування витрати не є в достатній мірі обґрунтованими. Позивачем не зазначено кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката. Враховуючи категорію справи, підтверджені матеріалами справи факти надання правничої допомоги відповідно умов укладеного договору, наявність усталеної практики розгляду подібних спорів, що вказує на рівень невеликої складності справи, кількість судових засідань та участь у них адвоката, вважає, що заявлений розмір відшкодування витрат в сумі 10000 грн. явно не є співмірним, розумним та обґрунтованим.

Прохав врахувати письмові пояснення при винесенні рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

23.10.2025 року представник позивача в судове засідання не з`явився, 23.10.2025 року представник: адвокат Дідух Є.О. подав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти заочного розгляду справи.

23.10.2025 року відповідач та його представник за довіреністю Стецюк В.І. в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, 23.10.2025 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився відповідач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №1392900 від 20.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

06.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно п.1.2 тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 5700 грн.

Згідно п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Згідно п.1.4.1, п.1.4.2 Договору стандартна процентна ставка становить 2,5% в день, знижена процентна ставка становить 0,75% в день.

Згідно п.1.5 Договору орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту - 99923,40% річних, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 23621,08% річних.

Згідно п.1.6 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 57000 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки - 54007,50 грн.

Згідно п.2.1 Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «96403».

Аналогічні умови зазначено у Паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «87722».

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 5700 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , що підтверджується копією листа ТОВ "Пейтек Україна" від 03.10.2024 року та відповіддю АТ «Універсал Банк» від 14.10.2025 року на ухвалу суду про витребування доказів від 30.09.2025 року.

23.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Договору № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту за цим додатковим договором складає 700 грн., також сторони домовились внести зміни у п.1.2 Договору та викласти його у наступній редакції: тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 6400 грн. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними. З урахуванням зміненої суми кредиту за Договором денна процентна ставка за Договром у разі використання Клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 2,35%. З урахуванням зміненої суми кредиту за Договором орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення Додаткового договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту - 100847,82% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 25014,60% річних. З урахуванням зміненої суми кредиту за Договором орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 63685 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки - 60545,50 грн.

Згідно п.2.1 Додаткового договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Додатковий договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «17198».

Аналогічні умови зазначено у Паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «17198».

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 700 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , що підтверджується копією листа ТОВ "УПР" від 03.10.2024 року та відповіддю АТ «Універсал Банк» від 05.08.2025 року на ухвалу суду про витребування доказів від 17.07.2025 року.

Згідно копії Розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року станом на 23.09.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 46245 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 6400 грн., заборгованості за процентами - 36645 грн., штрафні санкції - 3200 грн.

23.09.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року на загальну суму 46245 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 6400 грн., заборгованості за процентами - 36645 грн., штрафні санкції - 3200 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників від 23.09.2024 року.

Згідно копії Розрахунку заборгованості за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» здійснено ОСОБА_1 нарахування процентів за стандартною процентною ставкою за період з 24.09.2024 року по 30.01.2025 року (129 календарних днів) з розрахунку: 6400 грн. * 2,5% = 160 грн. * 129 календарних днів = 20640 грн.

Загальний розмір заборгованості відповідача за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року складає в сумі 63685 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6400 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 36645 грн., нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 129 календарних днів - 20640 грн.

При цьому, нараховані первісним кредитором штрафні санкції в сумі 3200 грн. позивач не прохає стягнути з відповідача.

Станом на час розгляду справи судом відповідач заборгованість не сплатив.

Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.

В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно висновків, викладених у Постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію».

Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження договірних відносин між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 позивачем надано суду копії: Договору № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року; Додаткового договору від 23.02.2024 року до Договору № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року.

Суд вважає надані докази належними та допустимими, і аналізуючи в сукупності надані докази, суд вважає, що факт підписання між сторонами Договору № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора є доведеним, оскільки сторони узгодили порядок його укладення в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у Постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Як встановлено судом, відповідач, уклавши 06.02.2024 року з ТОВ «Лінеура Україна» Договір № 4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (з урахуванням Додаткового договору від 23.02.2024 року), отримав кредит в сумі 6400 грн. на платіжну картку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , на строк 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на день.

В подальшому, згідно укладеного Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року право вимоги за Договором № 4364166 від 06.02.2024 року перейшло від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Українські фінансові операції».

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, договір залишається невиконаним, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Отже, судом встановлено факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору та отримання кредитних коштів в сумі 6400 грн., доказів того, що борг повернуто суду не надано, не спростовано це і відповідачем, тому сума боргу 63685 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо поданих стороною відповідача письмових пояснень суд зазначає наступне:

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Тому, суд не приймає заперечення відповідача, викладені у письмових поясненнях, які надійшли до суду 17.07.2025 року, оскільки останні фактично є відзивом на позов, та подані з пропуском встановленого строку і клопотання про поновлення такого строку стороною відповідача не заявлено.

Тому суд вважає, що за наявними матеріалами справи позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому судовий збір у сумі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію Договору про надання правової допомоги № 01/08-2024-А від 01.08.2024 року між Дідухом Є.О. та ТОВ «Українські фінансові операції»; копію заявки №4364166 від 24.02.2025 року на виконання доручення до Договору № 01/08-2024-А від 01.08.2024; копію рахунку на оплату №4364166-24/03-2025 від 24.03.2025 року на суму 10000 грн.; копію Акту №4364166 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08-2024-А від 01.08.2024; копію ордеру на надання правничої допомоги від 13.03.2025 року; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10 від 24.03.2017 року на ім`я Дідуха Є.О.

Так, згідно копії Акту №4364166 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08-2024-А від 01.08.2024 сторонами визначено види виконаних робіт (наданих послуг) та їх вартість: 1) Зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 год.) - 440 грн.; 2) Дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 год.) - 840 грн.; 3) Аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (0,5 год.) - 440 грн.; 4) Підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом (1 год.) - 840 грн.; 5) Письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год.) - 840 грн.; 6) Проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (1 год.) - 840 грн.; 7) Складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4364166 від 06.02.2024 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя (2 год.) - 1640 грн.; 8) Складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) (1 год.) - 840 грн.; 9) Складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо) (2 год.) - 1640 грн.; 10) Представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою Клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4364166 від 06.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях (2 год.) - 1640 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем підтверджено витрати на правничу допомогу на суму 6720 грн., в той час як витрати за складання та оформлення процесуальних документів для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції на суму 1640 грн. та представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях на суму 1640 грн. - є необґрунтованими, оскільки представником позивача заяви по суті справи (окрім позовної заяви) не складались та не подавались до суду, також розгляд справи проведено без участі сторін, представник позивача участі в судових засідання не приймав.

У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 зазначено «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Також, згідно правового висновку у Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 «Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час».

Суд, дослідивши документи на підтвердження надання позивачу правничої допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без явки сторін та їх представників, з урахуванням вимог розумності та справедливості, реальності адвокатських витрат, з урахуванням думки відповідача щодо неспівмірності таких витрат, дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6720 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 137, 141, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () заборгованість за договором №4364166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року в розмірі 63685 грн. (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок), з яких: 6400 грн. - заборгованість за основним боргом (сумою кредиту); 36645 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором; 20640 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 129 календарних днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6720 грн. (шість тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя: С.М. Телегуз