Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6723/25
Номер провадження 2/711/3058/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,

представника позивача адвоката Бібік О.М.,

представника відповідача адвоката Пилипенка Р.Б.,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення способу участі батька у житті дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Придніпровського районного суду м Черкаси перебуває цивільна справа, провадження у якій відкрито на підставі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення способу участі батька у житті дитини та стягнення аліментів.

Підготовче засідання у справі №711/6723/24 призначено 22 жовтня 2025 року.

У підготовче засідання з`явився представник позивача адвокат Бібік О.М., представник відповідача адвокат Пилипенко Р.Б. та представник третьої особи Зубалій Н.А.

До часу проведення підготовчого засідання як відповідачем ОСОБА_3 , так і його представником адвокатом Пилипенком Р.Б., подані клопотання про роз`єднання позовних вимог (вхідний №32299/25 від 13.08.2025 та вхідний №39508/25 від 06.10.2025).

Клопотання обгрунтовані тим, що в даній цивільній справі позивач ОСОБА_2 заявила одночасно три позовні вимоги, одна з яких майнова вимога про стягнення аліментів із батька дитини ОСОБА_3 на користь позивачки, а решта вимог немайнового характеру про визначення місця проживання дитини та про встановлення способу участі відповідача у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином.

На думку сторони відповідача, заявлена у позовній заяві вимога до ОСОБА_3 про встановлення способу участі батька (відповідача) у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_4 не пов`язана із заявленою позовною вимогою про стягнення аліментів ані підставами виникнення, ані доказами, що підтверджують ці вимоги. Вказані вимоги не є однорідними та не можуть розглядатися в одному провадженні у цивільній справі №711/6723/25.

Також відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Пилипенко Р.Б. у клопотаннях про роз`єднання позовних вимог вказують про те, що вимога ОСОБА_2 щодо визначення способу участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , у проміжок часу - першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері з обов`язковим врахуванням бажання та стану здоров`я дитини та особливих обставин, які можуть виникнути, взагалі не доведена висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, який не проводив обстеження житлово-побутових умов проживання батька та не вивчав характеризуючі дані відповідача, його майновий, фінансовий стан та ін.

Натомість у позовній заяві ОСОБА_2 заявлено лише клопотання про надання органом опіки та піклування зазначеного висновку, що, з урахуванням обставин проживання відповідача в м. Золотоноша Черкаської області, може потребувати досить тривалого часу для подання вказаного доказу (враховуючи необхідність в отриманні характеризуючих даних на батька дитини, вивчення його житлово-побутових умов, фінансового й матеріального стану та ін.). Це у свою чергу може невиправдано затягнути вирішення майнової вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_5 , на користь якого відповідач і без судового рішення щомісяця у добровільному порядку перераховує кошти на користь позивачки.

Також відповідач та його представник як на підставу для роз`єднання позовних вимог у клопотаннях, з призми положень ч.1 ст.27 та ч.1 ст.28 ЦПК України, посилаються на те, що заявлені у позовній заяві ОСОБА_2 обидві вимоги немайнового характеру про визначення місця проживання дитини та встановлення способу побачення й спілкування батька із сином за територіальною юрисдикцією (підсудністю) належить розглядати в Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області, за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 .

Отже, відповідач та його представник адвокат Пилипенко Р.Б. роблять висновок, що після роз`єднання позовних вимог позивачки ОСОБА_2 у цивільній справі №711/6723/25, дві її позовні вимоги немайнового характеру (про визначення місця проживання дитини та встановлення способу участі батька у вихованні й спілкуванні з дитиною) мають бути передані за територіальною юрисдикцією до місцевого суду за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 (м. Золотоноша Черкаської обл.).

З огляду на викладене відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Пилипенко Р.Б. просять суд роз`єднати позовні вимоги у цивільній справі №711/6723/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , виділивши у самостійне провадження вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 немайнового характеру про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, а також про встановлення ОСОБА_3 наступного способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , перша та третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері з обов`язковим врахуванням бажання та стану здоров`я дитини та особливих обставин, які можуть виникнути; в межах цивільної справи №711/6723/25 залишити позовні вимоги майнового характеру про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_6 , 2022 р.н., в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів) відповідача.

У підготовчому засіданні 22.10.2025 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пилипенко Р.Б., заявлені клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у мотивувальних їх частинах.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бібік О.М. заперечила проти задоволення означених клопотань з підстав того, що сторона відповідача може добровільно сплачувати аліменти, щоб не накопичувався борг зі сплати означених періодичних платежів. Також зазначає про те, що об`єднання позивачем позовних вимог, що пред`явлені до відповідача ОСОБА_3 , відбулося у відповідності до положень ст.188 ЦПК України і порушень територіальної юрисдикції розгляду позовних вимог не допущено, що узгоджується із висновком, який викладений у постанові Верховного Суду від 11.09.2020 в справі №725/2910/19.

Підсумовуючи викладене, представник позивача просить суд залишити без задоволення як клопотання відповідача ОСОБА_3 про роз`єднання позовних вимог, так і аналогічне клопотання його представника адвоката Пилипенка Р.Б.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Черкаської міської ради як органу опіки та піклування, Зубалій Н.А. у вирішенні, заявлених клопотань, поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку представників відповідача та позивача, а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши клопотання про роз`єднання позовних вимог, дійшов такого висновку.

Частинами 1,2 ст.188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Водночас ч.4,5 ст.188 ЦПК України законодавцем обумовлені виключення, за наявності яких, не підлягають об`єднанню декілька вимог, а саме: 1) які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом; 2) щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Аналіз означених норм процесуального права дає можливість зробити висновок, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст. 28 ЦПК України).

Перелік категорій цивільних справи, які підлягають розгляду за правилами виключної підсудності, законодавцем визначений як вичерпний і обумовлений у ст.30 ЦПК України.

З аналізу ст.30 ЦПК України у взаємозв`язку з позовними вимогами, що є предметом розгляду судом цивільної справи №711/6723/25, суд встановив, що жодна з позовних вимог, що пред`явлені позивачем ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 , не належить до таких, що підлягають розгляду за правилами виключної підсудності.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що поєднання в одному позові кількох вимог, одна з яких підлягає розгляду за правилами загальної підсудності, а інша - за правилами альтернативної підсудності, можуть бути розглянуті за правилами альтернативної підсудності у суді за вибором позивача, тобто у конкретному випадку Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Тобто, у конкретному випадку відсутні підстави, передбачені ч.4,5 ст.188 ЦПК України, які б унеможливлювали здійснення розгляду усіх позовних вимог ОСОБА_2 саме Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Щодо тверджень відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Пилипенка Р.Б., що роз`єднання позовних вимог сприятиме завданням цивільного судочинства, оскільки частина позовних вимог (немайнового характеру) підлягають передачі на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, то суд зазначає про таке.

Абзацом 2 ч. 6 ст.188 ЦПК України передбачено, що розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

З аналізу диспозиції абз.2 ч.6 ст.188 ЦПК України суд зробив висновок, що у випадку роз`єднання позовних вимог, виділені у самостійне провадження позовні вимоги підлягають розгляду не Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, а Придніпровським районним судом м. Черкаси, оскільки законодавець імперативно визначив підсудність виділених, у порядку передбаченому ч.6 ст.188 ЦПК України, позовних вимог - суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене суд відхиляє твердження відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Пилипенка Р.Б. про те, що роз`єднання позовних вимог є підставою для передачі двох позовних вимог немайнового характеру на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Також абз.1 ч.6 ст.188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

З аналізу означеної норми процесуального права суд зробив висновок, що виділення однієї або декількох об`єднаних вимог в самостійне провадження є можливим лише за умови, що це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проте ані відповідачем ОСОБА_3 , ані його представником адвокатом Пилипенком Р.Б. у мотивувальних частинах клопотань про роз`єднання позовних вимог не зазначено якому конкретно завданню цивільного судочинства буде сприяти роз`єднання позовних вимог.

Водночас у судовому засіданні представник відповідача адвокат Пилипенко Р.Б. повідомив суду, що роз`єднання позовних вимог надасть можливість оперативно реалізовувати стягнення аліментів на утримання дитини сторін.

Проте суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що означене обгрунтування безумовно не свідчить, що роз`єднання позовних вимог із виділенням в самостійне провадження позовної вимоги про стягнення аліментів, сприятиме виконанню судом завдань цивільного судочинства під час розгляду цивільної справи №711/6723/25, а тому відхиляється судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотань як відповідача ОСОБА_3 , так і його представника адвоката Пилипенка Р.Б. про роз`єднання позовних вимог.

Керуючись ст.188, 197, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні клопотання про роз`єднання позовних вимог (вхідний №32299/25 від 13.08.2025), що подане відповідачем ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення способу участі батька у житті дитини та стягнення аліментів.

відмовити в задоволенні клопотання про роз`єднання позовних вимог (вхідний №39508/25 від 06.10.2025), що подане представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Пилипенком Ростиславом Борисовичем у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення способу участі батька у житті дитини та стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 27 жовтня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко