Провадження № 2/686/4740/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Томашівської А.Т.,

представника відповідача Мороз Т.М.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про стягнення інфляційних,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовами до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з Держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України за вересень 2024 року, грудень 2024 року та березень 2025 року.

Загальна сума до стягнення за пред`явленими позовами 201,85 грн. інфляційних втрат внаслідок не виконання рішення суду про стягнення витрат на правову допомогу 3145 грн.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.05.2025 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №686/12661/25 (провадження №2/686/4806/25) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з Держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України за грудень 2024 року, а також цивільну справу №686/12645/25 (провадження №2/686/4803/25) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з Держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України за березень 2025 року з цивільною справою №686/12354/25 (провадження №2/686/4740/25) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з Держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України за вересень 2024 року.

Позивач до суду не направив представника, повідомлений про час та дату судового засідання в установленому порядку; просив здійснити розгляд справи за відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, підтримала письмовий відзив. Просила відмовити у задоволені позову за необґрунтованістю та безпідставністю.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 509 ч. 1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі №686/13975/23 вирішено стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3145 грн. Постанова є невиконаною.

Постанова виконується в порядку черговості за рахунок бюджетної програми КПВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» за третьою чергою погашення заборгованості

Відповідно до правової Верховного суду викладеної у постанові від 03.10.2019 року по справі №922/445/19 , зазначено, що розмір витрат на правову допомогу адвоката встановлюється і розподіляється судом, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

В постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року (справа №916/2889/13) зазначається, що враховуючи положення статей 3, 509, 625 ЦК України, за змістом яких передбачається правомірне нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і3% річних, нараховані за попередній період, судові витрати.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки законом не передбачено нарахування інфляційних втрат на витрати на професійну правничу допомогу, що є судовими витратами.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 19, 56, 61 Конституції України, ст. ст. 509 ч. 1, 625 ч. 2 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про стягнення інфляційних у розмірі 201,85 грн. та судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:Держава Україна, представник Державна казначейська служба України, м.Київ, вул.Бастіонна 6.

Повний текст виготовлено 29 жовтня 2025 року.

Суддя: Чевилюк З.А.