ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1345/25

Провадження № 22-ц/820/2001/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/1345/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 яка подана його преставником адвокатом Карпенком Віктором Константиновичем, на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року у складі судді Стаднічук Н.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа - Державне підприємство «Рихальське», про поновлення на посаді.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Фонду державного майна України про поновлення на посаді виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з дати винесення наказу Фонду державного майна України № 337 28 лютого 2025.

У липні 2025 року представник третьої особи ДП «РИХАЛЬСЬКЕ» Жуков Д.О. подав до суду заяву про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, посилаючись на те, що наказом Фонду державного майна України № 1138 від 29.07.2025 скасовано п. 1 наказу ФДМУ № 337, ОСОБА_1 вирішено вважати звільненим з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське» 08.10.2024 року № 2346 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України». Оскільки постановою Хмельницького апеляційного суду у справі № 688/4708/24 від 08.07.2025 встановлено законність звільнення ОСОБА_1 з посади згідно наказу ФДМУ від 08.10.2024 № 2346 та відсутність підстав для його поновлення на посаді, а сам ФДМУ видав наказ про скасування звільнення ОСОБА_1 28.02.2025, тому вважав, що настали обставини, у зв`язку з якими між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року закрито провадження у справі № 688/1345/25.

ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з істотним порушенням норм процесуального права. апелянт посилається, що ФДМУ було винесено наказ від 29.07.2025 № 1138 «Про впорядкування кадрових питань Державного підприємства «Рихальське», за змістом якого його звільнено з посади виконувача обов`язків директора ДП «Рихальське» 08.10.2024 року, згідно з наказом Фонду державного майна України від 08.10.2024 № 2346 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук. Цей новий наказ про звільнення ОСОБА_2 , датований через півроку з моменту винесеного у цій справі оскаржуваного наказу про звільнення від 28.02.2025 року і став нібито правовою підставою для закриття провадження у справі.

Апелянт зазначає, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2025 року у справі № 688/4708/24 позов ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, зокрема: Визнано протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 08 жовтня 2024 року № 2346 в частині звільнення позивача з посади виконувача обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» та поновлено його на посаді виконувача обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з дати звільнення 08 жовтня 2024 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Проте, постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.07.2025 року у справі № 688/4708/24 рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2025 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. На даний час, спір щодо законності звільнення позивача за наказом від 08.10.2024 року № 2346, який є предметом розгляду в межах справи №688/4708/24, перебуває на стадії касаційного перегляду Верховним Судом. Такими чином, ФДМУ прийнявши наказ про звільнення від 29.07.2025 № 1138 протиправно створює нову штучну підставу для звільнення ОСОБА_1 , за відсутності остаточного рішення в справі № 688/4708/24, яка перебуває на розгляді КЦС ВС і в якій наразі вирішено питання про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції і до моменту касаційного перегляду постанови, тому прийняття будь-яких нових наказів про звільнення ОСОБА_3 з 08.10.2024 на підставі судового рішення, яке перебуває на розгляді КЦС ВС, є протиправним. Винесення судом ухвали суду про закриття провадження у справі № 688/1345/25 є передчасним та необґрунтованим, оскільки таке рішення суду унеможливить належний судовий захист та відновлення порушених трудових прав позивача.

ОСОБА_1 просить скасувати ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Фонд державного майна України подало відзив на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. Оскільки на даний час предмет позову у справі № 688/1345/25 відсутній, а апелянт вже отримав остаточне правове вирішення заявлених ним позовних вимог щодо незаконного звільнення, вимога позивача про поновлення на роботі вже була предметом розгляду та отримала остаточне правове вирішення у справі № 688/4708/24 і постановою апеляційного суду ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову. Крім того, Фондом видано наказу від 29.07.2025 № 1138, який став підставою для закриття провадження судом першої інстанції, оскільки відповідачем самостійно скасовано наказ ФДМУ № 337 від 28.02.2025 щодо звільнення позивача з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське», що є предметом спору у цій справі, в зв`язку з чим між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так судом встановлено, що наказом президента Національної академії аграрних наук України від 25 березня 2022 року №96-к призначено ОСОБА_1 виконувачем обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України» з 28 березня 2022 року до призначення директора у встановленому законом порядку.

Згідно з актом приймання-передачі від 19 вересня 2023 року єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України» передано із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2023 року №697-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності».

Наказом заступника голови Фонду державного майна України від 8 жовтня 2024 року № 2346 звільнено ОСОБА_1 , виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України» згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору та призначено ОСОБА_4 виконувачем обов`язків директора з дати, наступної за датою видання цього наказу, на строк, визначений укладеним з нею контрактом.

Не погодившись з даним наказом ОСОБА_1 оскаржив наказ в судовому порядку до Шепетівського міськрайонного суду та просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 8 жовтня 2024 року №2346 в частині його звільнення; поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України», стягнути з Фонду державного майна України на свою користь середню заробітну за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дати фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 22 січня 2025 року в справі 688/4708/24 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 08 жовтня 2024року № 2346 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора Підприємства. Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора Підприємства з дати звільнення 08 жовтня 2024 року. Стягнуто з Фонду державного майна України в дохід держави судовий збір в сумі 1937 грн 92 коп. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі.

На підставі даного рішення ОСОБА_1 був поновлений на роботу на вищевказаній посаді наказом Фонд державного майна України від 31.01.2025 року № 162.

Не погодившись з даним рішенням суду Фонд державного майна України подав до Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22січня 2025 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

Однак наказом заступника голови Фонду державного майна України від 28 лютого 2025 року № 337 звільнено ОСОБА_1 , виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України», датою видання цього наказу відповідно до п. 5 ст. 41 КЗпП у зв`язку із розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця внаслідок припинення повноважень посадових осіб;

З таким наказом ОСОБА_1 не погодився та 27.03.2025 подав до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області позов до Фонду державного майна України про поновлення на посаді виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з дати винесення наказу Фонду державного майна України №337 28 лютого 2025 року, вважаючи, що даний наказ є неправомірним і його незаконно звільнено з роботи.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про поновлення на посаді в порядку спрощеного позовного провадження в справі № 688/1345/25.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року в справі № 688/4708/24 рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення. В позові ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Фонду державного майна України від 8 жовтня 2024 року №2346 в частині його звільнення; поновлення його на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся національної академії аграрних наук України», стягнення з Фонду державного майна України на його користь середню заробітну за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дати фактичного поновлення на роботі повністю відмовлено.

Наказом Фонду державного майна України № 1138 від 29.07.2025 з врахуванням постанови Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року в справі № 688/4708/24 скасовано п. 1 наказу ФДМУ № 337 від 28.02.2025 року, ОСОБА_1 вирішено вважати звільненим з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське» 08.10.2024 № 2346 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України».

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір, суть правового конфлікту. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, і з приводу чого сторони мають розбіжності.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонамиу зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і не потребує ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Така ж правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суд увід 20 вересня 2021 року в справі № 638/3792/20.

Однак як вбачається з матеріалів даної справи після ухвалення судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі відповідач поновив ОСОБА_1 на роботу на вищевказаній посаді 31.01.2025.

Проте, вже 28 лютого 2025 року наказом заступника голови Фонду державного майна України № 337 ОСОБА_1 знову було звільнено з роботи, але з інших підстав, а саме датою видання цього наказу відповідно до п. 5 ст. 41 КЗпП у зв`язку із розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця внаслідок припинення повноважень посадових осіб.

Таким чином фактично підставою і предметом позову в даній справі є незаконне на думку позивача його звільнення з роботи з 28 лютого 2025 року, яке останній і оскаржує.

При цьому, Наказом Фонду державного майна України № 1138 від 29.07.2025 з врахуванням постанови Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року в справі № 688/4708/24 скасовано п. 1 наказу ФДМУ № 337 від 28.02.2025 року про звільнення позивача з роботи та вирішено вважати позивача звільненим з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське» 08.10.2024 № 2346 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України».

З врахуванням викладеного слід дійти висновку. що предмети і підстави

позову в справі № 688/4708/24 та в даній справі є різними, а саме:

-в справі № 688/4708/24 правомірність звільнення позивача з роботи на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору;

-- в даній цивільній справі правомірність звільнення позивача з роботи на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП у зв`язку із розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця внаслідок припинення повноважень посадових осіб.

Скасування наказом Фонду державного майна України № 1138 від 29.07.2025 з врахуванням постанови Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року в справі № 688/4708/24 п. 1 наказу ФДМУ № 337 від 28.02.2025 року про звільнення позивача з роботи не свідчить про відсутність предмету спору в даній цивільній справі, оскільки предметом спору в даній справі між сторонами є правомірність і законність звільнення позивача з роботи з 28 лютого 2025 року на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП і саме скасування наказу про звільнення від 28 лютого 2025 року з посиланням на відповідне судове рішення по іншій справі не усуває спору між сторонами щодо правомірності та законності такого звільнення 28 лютого 2025 року.

Що стосується неможливості виконання судового рішення в даній справі в разі можливого задоволення позову, про що зазначає представник відповідача, то вищевказані обставини можуть бути оцінені судом при розгляді справи по суті спору між сторонами щодо законності звільнення позивача 28 лютого 2025 року.

При цьому між сторонами не врегульовано питання трудових правовідносин між позивачем і відповідачем в період з 28 лютого 2025 року дата видачі оскаржуваного наказу про звільнення, по 08 липня 2025 року дата винесення постанови Хмельницького апеляційного суду від в справі № 688/4708/24 про скасування рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року про задоволення позову і поновлення позивача на роботі.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року про задоволення позову ОСОБА_1 було допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі, було виконано відповідачем та мало виконуватись відповідачем до ухвалення судового рішення апеляційним судом, тобто до 08 липня 2025 року.

Натомість відповідач звільнив позивача до ухвалення рішення апеляційним судом 28 лютого 2025 року з інших підстав, що вплинуло на вищевказані трудові права позивача.

Таким чином самостійне скасування Фонду державного майна України наказом № 1138 від 29.07.2025 п. 1 наказу ФДМУ № 337 від 28.02.2025 року про звільнення позивача з роботи та визначення дати звільнення 08.10.2024 року не свідчить про відсутність предмету спору в даній цивільній справі, з мотивів вказаних в даній постанові.

В зв`язку з цим оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, підлягає скасуванню з направленням даної цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка подана його преставником адвокатом Карпенком Віктором Константиновичем, задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа - Державне підприємство «Рихальське», про поновлення на посаді для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова

.