Провадження №: 2-о/755/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Яців Г.В., Найдьонової Г.А.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

за участю: заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Березанського В.І.

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи ОСОБА_3 недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд:

-визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною особою;

-призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та заявником. Вище вказана квартира належить на праві приватної часткової власності членам родини. Дід заявника не є особою з інвалідністю, але має стійке хронічне психічне захворювання Код МКЗ: F06.8, яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, його необхідно визнати недієздатним та призначити опікуна. Зазначив, що тривалий час дбає про свого діда та свою матір, створює їм необхідні побутові умови, забезпечує їх доглядом та лікуванням. Його матір ОСОБА_2 , мешкаючи разом із своїм батьком та заявником є особою з інвалідністю 2 групи, та за станом здоров`я не може здійснювати опіку та піклування ад своїм батьком, й вже сама потребує постійної сторонньої допомоги. Інша донька діда - ОСОБА_5 , мешкає окремо, є особою з інвалідністю 3 групи, що також унеможливлює її участь в постійному догляді за її батьком. Ніхто з них не заперечує проти призначення заявника опікуном їхнього батька. Крім того, заявник зазначив, що має добрий стан здоров`я, спиртні напої або наркотичні засоби він не вживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, має фінансову можливість і бажання забезпечувати та доглядати діда та бути його опікуном.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.10.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних у судовому засіданні; доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначення адвоката Гузіку С.В.

03.12.2024 з Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його дідусем ОСОБА_3 .

05.12.2024 від заінтересованих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надійшли заяви, у яких останні підтримали призначення ОСОБА_1 опікуном свого батька та просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.12.2024 у даній цивільній справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

30.12.2024 на виконання ухвали суду від 03.12.2024 з КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли витребувані докази.

19.03.2025 з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 283 від 25.02.2025 стосовно ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24.03.2025 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив суд її задовольнити. Додатково пояснив, що його дід вже похилого віку, йому 88 років, він не є особою з інвалідністю, однак має проблеми зі слухом, зором, стоїть на обліку у психіатра. Наразі дідусь навіть у вбиральню не може самостійно сходити, поїсти. Повідомив, що він проживає разом із дідусем та опікується ним. Стосовно дітей дідуся, зазначив, що його мама проживає разом з ними, однак вона є інвалідом 2 групи, а тітка живе окремо, проте також має інвалідність 3 групи та дуже рідко приїздить. Зазначив, що з ними також проживає і його дружина, яка розуміє, що треба доглядати за рідними, підтримує та допомагає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала вимоги заявника, просила суд заяву задовольнити. Зазначила, що здоров`я батька погане, вона теж проходить лікування хіміотерапією, а тому не зможе самостійно доглядати за батьком.

Представник заінтересованої особи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Березанський В.І. у судовому засіданні заяву підтримав. Просив суд її задовольнити. Зазначив, що кандидатура заявника була розглянута на засіданні Органу опіки та піклування та відповідає всім вимогам. Крім того, повідомив, що він особисто проводив огляд умов проживання, які є задовільними, а стосунки в родині доброзичливі. В обох дітей ОСОБА_3 є онкологічні захворювання, а тому вони не можуть виконувати обов`язки опікуна. Також повідомив, що із заявником була проведена бесіда та роз`яснено обов`язки і права опікуна. З ОСОБА_3 не вдалося поговорити, оскільки на запитання він не реагує.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги, висновок експерта та подання Органу опіки та піклування. Зазначив, що інші родичі не можуть за станом здоров`я виконувати обов`язки опікуна, а тому просив суд заяву задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.11).

21.07.1990 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, актовий запис № 3456. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 (а.с.13).

14.01.1999 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.12).

ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, 2 група загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.10).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.16).

22.10.2004 між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб, актовий запис № 839. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_13 (а.с.17).

ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності, 3 група загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.18).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новиця, Горлицького р-ну, Краківської обл. та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є рідними дітьми ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 і відповідно онуком ОСОБА_3 .

Довідкою №061/32-1964 від 23.07.2024 підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує психіатричну допомогу у лікаря-психіатра в амбулаторному відділенні № 1 КНП «МЗНПД» з діагнозом: «F 06.8» (а.с.24).

Висновком №726 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданим 22.07.2024 КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», підтверджується те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.25).

Висновком №5/1054 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданим 30.07.2024 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва», підтверджується те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендований догляд вдома (а.с.26).

Довідкою № 7/626 виданою 24.04.2024 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва» ОСОБА_2 , 1965 р.н., підтверджується те, що вона за станом здоров`я потребує побутового догляду (а.с.27).

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом

У Рішенні від 24.04.2018 № 3-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що право людини на повагу до її гідності, як і її право на життя, є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним та підлягає безумовному захисту з боку держави; у статтях 27, 28 Конституції України інституціалізовано не лише негативний обов`язок держави утримуватися від діянь, які посягали б на права людини на життя та повагу до її гідності, а й позитивний обов`язок держави, який полягає, зокрема, в забезпеченні належної системи національного захисту конституційних прав людини шляхом розроблення відповідного нормативно-правового регулювання; впровадженні ефективної системи захисту життя, здоров`я та гідності людини; створенні умов для реалізації людиною її фундаментальних прав і свобод; гарантуванні порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушень конституційних прав людини; забезпеченні невідворотності відповідальності за порушення конституційних прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 283, складеного судовим експертом Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» Дзюбою М.П., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді Судинної деменції з гострим початком (за МКХ-10 F01.1); ОСОБА_3 , 1937 р.н., за психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його дідусем, оскільки його діти за станом здоров`я не мають змоги бути опікунами.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_3 та бажає стати опікуном для свого рідного дідуся, який внаслідок захворювання, позбавлений можливості піклуватися про себе. Заявник має фізичну та матеріальну можливість опіки над своїм дідусем.

Згідно наданих до суду довідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протипоказань до виконання обов`язків опікуна за станом здоров`я немає, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, зареєстрований як фізична особа-підприємець, за місцем проживання характеризується позитивно.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до Подання органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.11.2024 № 49-176 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його дідусем ОСОБА_3 » орган опіки та піклування, вважає за доцільне: призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над його дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання останнього рішенням Дніпровського районного суду міста Києва недієздатною особою.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 є рідним онуком недієздатної особи - ОСОБА_3 та він не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, має фізичну та матеріальну можливість опікуватися над рідним дідусем. Також суд ураховує, що інші родичі, не мають можливості виконувати функцій опікуна.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи ОСОБА_3 недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна, підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави (ч.2 ст. 299 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 55, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 ), Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (код в , бул. Котляревського Івана, 1/1, м. Київ), про визнання фізичної особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд.103-А), витрати пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи у розмірі 1 153,66 грн за такими банківськими реквізитами: отримувач платежу - ДУ «ІСП МОЗ УКРАЇНИ»; код отримувача: 04803492; розрахунковий рахунок - UA1007077; банк отримувача: ДКС України м. Київ; призначення платежу - «оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 експерт Дзюба М.П.».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.10.2025.

Суддя:

Присяжні: 1)

2)