Справа № 161/6305/25
Провадження № 2/161/2800/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Плигань І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/6305/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. З підстав, викладених в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заподіяну моральну шкоду в загальній сумі 1 000 000 гривень,.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали з підстав в ньому викладених. Просили позов задовольнити. В обгрунтування заявленого позову посилались на те, що внаслідок протиправних дій посадових осіб відповідача з нею протягом тривалого часу не було укладено договір про реструктуризацію боргу, що буквально знищило її здоров`я.

Представник відповідача ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позову заяву. Просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що саме помилкові дії позивача призвели до того, що договір про реструктуризацію боргу не був укладений, оскільки ОСОБА_1 направляла до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лише один примірник договору.

Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі, є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю ІІ групи.

ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надає послуги з постачання природного газу до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, урегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами постачання природного газу, законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про захист прав споживачів».

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання

природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його(природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 року.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, за особовим рахунком позивача ОСОБА_1 була наявна заборгованість за надані послуги з постачання природного газу в сумі 44 294,00 гривень.

10 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з заявою про реструктуризацію боргу за використаний газ. ОСОБА_1 було сплачено 13 288,20 гривень в якості початкового внеску в розмірі 30 % від розміру заборгованості.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в порушення положень чинного законодавства, в період з 10 липня 2024 року і по даний час з нею не укладений договір реструктуризації боргу за використаний газ.

Судом достовірно встановлено, що вже 12 липня 2024 року відповідачем було надано ОСОБА_1 відповідь № 119/2.1.5-35335-2024, якою повідомлено, що для укладення договору реструктуризації вона має надіслати обидва оригінали підписаних примірників та документи, якими право власності чи користування на об`єкт (приміщення) Товариству за адресою: 25009, м. Кропивницький, ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Також ОСОБА_1 повідомлено, що окрім оплат згідно графіку реструктуризації заборгованості, Споживач також зобов`язаний здійснювати оплату поточного споживання природного газу на щомісячній основі.

В подальшому, після направлення ОСОБА_1 для підписання примірників договору реструктуризації, посадовими особами ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було виявлено технічну помилку допущену автоматизованою системою при створенні графіку реструктуризації заборгованості. Про зазначені обставини позивача вже 25 липня 2024 року було повідомлено листом № 119/2.1.5-37363-2024, а також повторно зазначено про необхідність надсилання на адресу Товариства обидвох оригіналів підписаних примірників відповідного договору.

При цьому, як достовірно вбачається із змісту відзиву та доданих до нього письмових матеріалів, що представником відповідача надано обґрунтовані та послідовні пояснення, згідно яких саме з вини позивача ОСОБА_1 не був укладений договір реструктуризації боргу за використаний газ. Так, всупереч наданим відповідачем письмовим роз`ясненням, ОСОБА_1 систематично надсилався на адресу ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лише один примірник договору про реструктуризацію, що унеможливлювало його підписання та укладення.

Суд звертає увагу, що подаючи до суду відповідь на відзив, позивач ОСОБА_1 та її представник повністю ухилились від надання будь-яких пояснень з цього приводу, та фактично продублювали зміст позовної заяви. Чим порушили принцип змагальності сторін та положення статті 81 ЦПК України.

Судом не приймаються до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки всі без виключення відомості щодо обставин заподіяння позивачу моральної шкоди свідку стали відомі виключно зі слів самого позивача ОСОБА_1 , та є повністю їм тотожними.

Таким чином, судом не встановлено жодних протиправних дій чи бездіяльності, якими посадовими особами ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», внаслідок яких позивачу могла бути завдана моральна шкода.

Судом всебічно та повно досліджена медична документація, надана стороною позивача. Однак, суд констатує, що жодного причинно-наслідкового зв`язку між встановленням позивачу медичних діагнозів, придбанням нею лікарських засобів та діяннями посадових осіб відповідача не вбачається. Позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачем не заявлялося взагалі.

Крім того, клопотань про призначення судом психологічної експертизи від сторони позивача до суду не надходило, відповідні висновки в порядку статті 106 ЦПК України стороною позивача суду не надавались.

Також суд звертає увагу, що факт здійснення технічної помилки, допущеної автоматизованою системою ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» при створенні графіку реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 є беззаперечним. Однак, сам факт допущення такої помилки, в сукупності з її своєчасним (тринадцять календарних днів) та самостійним виявленням саме відповідачем не може трактуватися судом як протиправні дії по відношенню до позивача, та не розцінюються судом як такі, якими позивачу могла бути завдана моральна шкода.

Положеннями чинного ЦК України не передбачено обов`язку відшкодування моральної шкоди за відсутності протиправної поведінки та вини особи, які нібито таку шкоду завдала.

А тому за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись Правилами постачання природного газу, Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено

23 жовтня 2025 року.

Суддя В.В. Ковтуненко