ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/3363/24
Номер провадження 22-ц/818/2093/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.

представника позивачки адвоката Вайленко Г.О.,

представника відповідача ТОВ «Геопрактик» та третьої особи ОСОБА_1

адвоката Фільчакової Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року в складі судді Попової В.О. по справі № 644/3363/24 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопрактик», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопрактик», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення моральної шкоди.

Позовна заява, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, мотивована тим, що з 01 липня 2022 року по 06 жовтня 2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який є керівником ТОВ «Геопрактик». З 07 жовтня 2020 року по 26 червня 2024 року місцезнаходження ТОВ «Геопрактик» було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, співвласником якої є позивачка. При цьому, договір оренди чи інші угоди, які б надавали відповідачу право на користування належним їй майном, не укладались. Після розірвання шлюбу вона неодноразово зверталася до ОСОБА_1 та засновниці товариства ОСОБА_3 з вимогами змінити юридичну адресу ТОВ «Геопрактик», але її вимоги було проігноровано. Юридичну адресу товариства змінено лише 26 червня 2024 року. Реєстрацією адреси ТОВ «Геопрактик» у належній їй на праві спільної власності квартирі без її згоди порушено її законні права як власника та завдано їй моральної шкоди. На адресу її квартири на ім`я відповідача надходить кореспонденція, що створює для неї незручності, викликає стрес та вимагає часу для надання пояснень про відсутність відповідача. Також виникають побоювання обшуків і перевірок з боку державних органів.

Просила стягнути з ТОВ «Геопрактик» суму моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн, вирішити питання щодо судових витрат.

08 липня 2024 року від адвоката Фільчакової Ю.І. в інтересах ТОВ «Геопрактик» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що товариством змінено місце реєстрації у зв`язку з переїздом до нового офісу, незалежно від вимог-претензій позивачки, які ним не отримувались. Право ОСОБА_2 на володіння, користування, розпорядження майном жодним чином не обмежувалось, діями товариства будь-якої шкоди їй не завдано.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачкою не надано доказів завдання їй моральної шкоди.

На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 26 січня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Вайленко Г.О. до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надано належної оцінки доказам у справі, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Незаконне використання відповідачем без її згоди адреси належної їй квартири для реєстрації місцезнаходження юридичної особи до 26 червня 2024 року створювало перешкоди у здійсненні права власності та порушувало її права, у зв`язку з чим вона має право на відшкодування моральної шкоди. На адресу її квартири на ім`я відповідача постійно надходила кореспонденція, зокрема, від податкових органів, що створювало для неї незручності і додаткові труднощі, викликало побоювання проведення перевірок тощо.

25 березня 2025 року від адвоката Фільчакової Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила відмовити у її задоволенні, продовжити строк на подання відзиву. Вказала, що ОСОБА_2 не зазначено, у чому саме полягає шкода, завдана діями чи бездіяльністю ТОВ «Геопрактик» та його місцем реєстрації. Товариство є належним платником податків, законодавство не порушує, та уся кореспонденція надходить виключно на електронну пошту та електронні кабінети. Позивачкою ні у позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зазначено, в чому полягає протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Крім того, не надано жодного доказу, який підтверджував би дії, якими завдано моральну шкоду та моральні страждання. До моменту розірвання шлюбу між ними, місцезнаходження ТОВ «Геопрактік» позивачці не завдавало моральних страждань.

Щодо строку подання відзиву, то колегія суддів виходить з того, що адвокату Фільчаковій Ю.І. надано доступ до матеріалів справи в електронному вигляді 20 березня 2025 року (а.с. 225 том 1), до цього моменту Варванським В.М. копію апеляційної скарги ОСОБА_2 не отримано, а відзив подано 25 березня 2025 року, тож суд вважає за можливе продовжити строк на подачу відзиву і прийняти його до розгляду.

28 березня 2025 року від адвоката Фільчакової Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, аналогічні за змістом відзиву на апеляційну скаргу.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 23 жовтня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_2 отримано поштою 21 серпня 2025 року (а.с. 7 том 2).

Представник ОСОБА_2 адвокат Вайленко Г.О. отримала в електронному кабінеті 18 серпня 2025 року (а.с. 4 том 2).

ТОВ «Геопрактик», ОСОБА_1 та їх представник адвокат Фільчакова Ю.І. отримали в електронних кабінетах 18 серпня 2025 року (а.с. 3, 5, 6 том 2).

Судова повістка на ім`я ОСОБА_3 повернута на адресу апеляційного суду з відміткою від 26 серпня 2025 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 8-9 том 2). Крім того, про день, час та місце судового засідання ОСОБА_3 повідомлялась відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 10 том 2).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки адвоката Вайленко Г.О., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача ТОВ «Геопрактик» та третьої особи ОСОБА_1 адвоката Фільчакову Ю.І., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 01 липня 2022 року по 06 жовтня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі (а.с. 26, 37 том 1).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10 червня 2024 року ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Геопрактик», засновником товариства є ОСОБА_3 (а.с. 6, 46-47 том 1).

З 07 жовтня 2020 року місцезнаходження ТОВ Геопрактик було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7, 46-47 том 1).

Квартира за вказаною адресою належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 30 серпня 2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2016 року № 69779384 (а.с. 21-23 том 1).

21 березня 2024 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направила на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_7 претензії-вимоги щодо реєстрації змін до відомостей про ТОВ Геопрактик, а саме про його місцезнаходження. Вказані листи повернуті без вручення (а.с. 9-20 том 1).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 червня 2024 року вбачається, що 27 червня 2024 року змінено місцезнаходження юридичної особи на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 101-107, 108-110 том 1).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Вирішуючи спір, суд повинен дати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивачки на момент її звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб .

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20.

Тобто суди, при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди мають з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань та їх причинно-наслідковий зв`язок з обставинами, на які позивач вказує як на підставу спричинення йому моральної шкоди, ступень вини заподіювача, яких саме моральних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ним витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки позивачкою не надано належних доказів на підтвердження наявності підстав для відшкодування їй моральної шкоди.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_2 посилалась на факт завдання їй моральної шкоди реєстрацією без її згоди місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Геопрактик» у квартирі, співвласницею якої вона є, у період до 26 червня 2024 року.

Однак, при розгляді справи не було встановлено ознак винної протиправної поведінки відповідача, що спричинила б моральну шкоду позивачці. ОСОБА_2 не підтверджено жодними належними та допустимими доказами завдання їй моральних страждань.

Чинне законодавство України не містить прямої заборони використовувати місце проживання фізичної особи як адресу юридичної особи, а Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачено обов`язок отримання згоди власника приміщення, квартири, будинку для здійснення реєстрації юридичної особи за адресою його власності.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який є керівником ТОВ «Геопрактик», перебували у шлюбі з 01 липня 2022 року по 06 жовтня 2023 року. За час шлюбу будь-яких претензій щодо реєстрації місцезнаходження товариства у квартирі, співвласницею якої вона є, позивачкою не заявлялось.

З претензіями до товариства та його уповноважених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 звернулась лише 21 березня 2024 року, та відповідні поштові повідомлення не були отримані адресатами. Доказів того, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу у жовтні 2023 року зверталась до вказаних осіб з усними чи письмовими вимогами щодо зміни реєстрації місцезнаходження юридичної особи матеріали справи не містять.

Місцезнаходження ТОВ «Геопрактик» змінено з 27 червня 2024 року, тобто вже через три місяці після виникнення претензій у позивачки, що, з урахуванням необхідності дотримання порядку внесення змін до відомостей про юридичну особу, не можна вважати тривалим строком.

Посилання ОСОБА_2 на постійне отримання нею кореспонденції на ім`я відповідача, що створювало для неї додаткові незручності і хвилювання, не можуть бути взяті до уваги, оскільки надходження такої кореспонденції, як і будь-які дії з боку позивачки щодо неї, жодними доказами не підтверджуються.

Доводи ОСОБА_2 щодо її страждань через побоювання перевірок з боку державних органів, зокрема, податкових, у зв`язку з реєстрацією місцезнаходження юридичної особи у квартирі, є безпідставними, оскільки відповідні ризики відсутності юридичної особи за місцем реєстрації та негативні наслідки з цього приводу могли бути покладені лише на відповідача як юридичну особу, а не на позивачку, яка, як власник житла, має право на його недоторканність, в тому числі, і з боку будь-яких державних органів (ст. 30 Конституції України).

При цьому, колегія суддів виходить з того, що не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Таким чином, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди, тому правові підстави для її відшкодування відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди з оцінкою доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, підстав для перерозподілу апеляційним судом судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина