Справа № 172/1719/25
Провадження № 2/172/737/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів ОСОБА_3 вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.1996 року позивач-1 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок зареєстровано Попаснянським міським БТІ за позивачем на праві приватної власності 15.07.1996 року, про що в реєстраційну книгу здійснено відповідний реєстраційний запис за номером 2026. Згідно з технічним паспортом будинок має загальну площу 26,3 кв.м., житлову площу 15,0 кв.м. Між позивачами укладено шлюб 19.02.1983 року, тому житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний у шлюбі. У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України, зокрема, м. Попасна Луганської області, позивачі змушені були переміститися в більш безпечний населений пункт України і на теперішній час вони є внутрішньо переміщеними особами. З метою реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно, однак рішенням від 27.05.2025 року їм було відмовлено у проведенні реєстраційних дій так як державний реєстратор не отримав інформацію від БТІ, яке проводило реєстрацію права власності до 01.01.2013 року та окрім цього, наразі м. Попасна Луганської області є тимчасово окупованою територію, доступ до архівів Попаснянського БТІ відсутній, місцезнаходження та стан збереження архіву невідомий. Таким чином, позивачі на даний час позбавлені можливості зареєструвати право власності на будинок. Просить суд визнати за позивачами право спільної сумісної власності в рівних частинах на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 26,3 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м.

Представник позивачів ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.1996 року ОСОБА_1 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок зареєстровано Попаснянським міським БТІ за позивачем-1 на праві приватної власності 15.07.1996 року, про що в реєстраційну книгу здійснено відповідний реєстраційний запис за номером 2026.

Згідно з технічним паспортом житловий будинок має загальну площу 26,3 кв.м., житлову площу 15,0 кв.м.

Між позивачами укладено шлюб 19.02.1983 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.05.2025 року позивачам було відмовлено у проведенні реєстраційних дій так як державний реєстратор не отримав інформацію від БТІ, яке проводило реєстрацію права власності до 01.01.2013 року та окрім цього, наразі м. Попасна Луганської області є тимчасово окупованою територію, доступ до архівів Попаснянського БТІ відсутній, місцезнаходження та стан збереження архіву невідомий.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право спільної сумісної власності в рівних частинах на житловий будинок, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 загальною площею 26,3 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк