Справа № 202/9940/25
Провадження № 2/202/5319/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

20 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Бєсєда Г.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Представника ОСОБА_1 адвокат Данилова Л.П. звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в ній фактично проживала, сплачувала комунальні послуги, зберігала спільні пам`ятні речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виходячи з положень норм матеріального права (ст.181 ЦК України) до нерухомого майна належать об`єкти, розташовані на земельних ділянках, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Положення норм процесуального права вказують на те, що для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна встановлено виключну підсудність, яка має застосовуватись при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється її дія.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, які містять вимоги з приводу нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Представник ОСОБА_1 адвокат Данилова Л.П. звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення спадщини, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Індустріального району м. Дніпра. Зазначена адреса згідно адміністративно-територіального поділу м. Дніпра відноситься до Амур-Нижньодніпровського району.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини передати за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Бєсєда