Справа № 209/6494/25
Провадження № 2/209/2259/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді БагбаяЄ.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 31.08.20230 між ТОВ «Манівео ШВИДКА Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитний договір № 728165126 на суму 5000,00 гривень, на виконання умов кредитного договору первісний кредитор здійснив безготівковий переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту в строки, передбачені кредитним договором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео ШВИДКА Фінансова Допомога» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01. Згідно з витягом із Реєстром боржників № 114 від 28.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 перейшло право вимоги до відповідача. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. Згідно Реєстру прав вимоги № 2 від 19.12.2024 перейшло право вимоги до відповідача. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлене право вимоги відповідно до Реєстру боржників № б/н від 08.07.2025 до відповідача на загальну суму 22863,00 гривень та яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 гривень; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 17863,00 гривень. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором № 728165126 від 31.08.2023 року в розмірі 22863,00 гривень та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року справу було прийнято до розгляду та вирішено здійснювати судовий розгляд в змішаній (паперовій та електронній) формі, та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Також витребуванні докази по справі, які надійшли на адресу суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному.

Відповідач в судове засідання не зявилася, долучила відзив на позовну заяву, згідно якої зазначила, що не заперечує проти того, що дійсно у 2023 році між нею та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» був укладений кредитний договір № 728165126 на суму 5 000 грн. Проте їй не було повідомлено про відступлення права вимоги згідно з вимогами ст. 1082 ЦК України, оскільки боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові лише після отримання письмового повідомлення від клієнта або фактора про відступлення права грошової вимоги, проте вона такого повідомлення не отримувала. Відсутність доказів надсилання чи отримання повідомлення означає, що вимоги позивача є передчасними та юридично необґрунтованими. Відповідач заперечує проти суми нарахування відсотків в розмірі 17 863 грн. при сумі кредиту 5 000 грн, що становить понад 350 % від тіла кредиту. Таке нарахування явно не відповідає принципам розумності й добросовісності. Більш того, ст. 551 ЦК України передбачає, що суд має право зменшити розмір неустойки (штрафу, відсотків), якщо вона є явно неспівмірною з наслідками порушення. Вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, проживаю з ними, офіційно не має стабільного доходу. Мої витрати спрямовані на утримання дітей, оплату житла, комунальних послуг та харчування. З урахуванням її життєвої ситуації стягнення з неї понад 22 000 грн є непропорційним і несправедливим. Просить суд врахувати наявність двох дітей і скрутне матеріальне становище як обставину, що пом`якшує відповідальність і є підставою для зменшення розміру вимог. Просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «ЄС» у повному обсязі.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику які є невід`ємною частиною кредитного договору /Електронна форма/. Після чого добровільно підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора ТНWВ-5265 Відповідно до Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 31.08.2023 відповідачем було вказано банківську картку № НОМЕР_1 для перерахування грошових коштів /Електронна форма/. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор здійснив безготівковий переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням /Електронна форма/. Кредитний договір № 728165126 від 31.08.2023 /Електронна форма/ був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно виписки АТ «Ощадбанк» /а.с.23-26/ в банку відкритий рахунок на ім`я ОСОБА_1 на який в період з 31 серпня 2023 р. по 06 вересня 2023 р. було виявлено надходження грошових коштів в сумі 5000,00 гривень.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео ШВИДКА Фінансова Допомога» був укладений Договір факторингу № 28/1118-0 /Електронна форма/. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3 договору під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Положеннями пункту 1.5 договору встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 8.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 81.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому випадку до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Згідно з витягом із Реєстром прав вимоги № 253 від 10.10.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 /Електронна форма/ перейшло право вимоги до відповідача.

19 грудня 2024 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 19/1224-01 та 08.07.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е /Електронна форма/. Відповідно до п. 8.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 81.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Згідно Реєстру боржників № б/н до Договору від 08.07.2025 факторингу № 08/07/25-Е до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 22863,00 гривень.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

Тобто, 31.08.20230 між ТОВ «Манівео ШВИДКА Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитний договір № 728165126 на суму 5000,00 гривень, на виконання умов кредитного договору первісний кредитор здійснив безготівковий переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , договір був укладений в електронній формі шляхом підписання такого електронним підписом відповідача, відповідно до положень ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ().

Ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо існування повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Договором № 728165126 від 31.08.2023 року та будь-яке підтвердження про направлення позичальнику такого повідомлення за подальшими Договорами факторингу.

Відповідно до приписів ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав, та усіх майбутніх вимог, пов`язаних із дійсною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст.203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

В постанові від 18.10.2023 у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012).

Сторона позивача посилається на те, що право вимоги до ОСОБА_1 переходило декілька разів: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС».

Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року грошові зобов`язання ОСОБА_1 за договором № 728165126 від 31.08.2023 року ще не існували, оскільки виникли після повторної переуступки боргу, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.

Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Права майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 , на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що 31.08.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе спірний кредитний договір з відповідачем та таким не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.

Крім того, на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.

Отже, право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , у зазначені вище договори факторингу входити не могло.

Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». На підставі вищевикладеного наявні підстави для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача по справі.

На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3, 12, 76, 78, ч.3 ст. 211, 223 ст. 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (місце знаходження м. Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005) до ОСОБА_1 (місце реєстрації- АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 листопада 2025 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Кам`янського Є.Д. Багбая