Справа № 337/207/21
Провадження №: 4-с/337/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді -Ширіної С.А.

за участі секретаря - Бикової С.Б.

представника заявника (боржника) - адвоката Юсубова Е.С.,

особи дії якої оскаржуються головний державний виконавець -Марцих І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу адвоката Юсубова Е.С., який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Марцих Ірини Федорівни та скасування постанови про накладення на боржника штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Юсубов Е.С.,який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих Ірини Федорівни. У скарзі просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30% заборгованості зі сплати аліментів у сумі 141257,69 грн.В обґрунтування вимог посилається на те, що на виконанні в Запорізькому відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 65778997 з примусового виконання судового наказу № 337/207/21 від 27.01.2021 року, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.01.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

14.06.2021 року старшим державним виконавцем Запорізького районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шваковою Анастасією Андріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище судовим наказом.

11.04.2025 року державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), керуючись ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів,сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, винесено постанову (ВП № 65778997) про накладення штрафу.

Державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу № 337/207/21,виданого Хортицьким районним судом 27.01.2021, постановлено: накласти на боржника: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 , штраф на користь стягувача у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 141 257,69 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за вих. від 04.07.2025 року № 47770/9, який наданий державним виконавцем на запит адвоката, з червня місяця 2023 року і по квітень 2025 року державний виконавець не стягнуто жодних коштів із боржника в рахунок сплати аліментів.

Державний виконавець у своєму листі (вказаному вище) повідомив, що, грошові кошти у період з 01.01.2025 року по 30.05.2025 в рахунок погашення заборгованості на виконання судового наказу № 337/207/21, виданого 27.01.2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя в межах ВП № 65778997 не надходили. Лише 07.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 21870/9 та направлено до ВЧ НОМЕР_2 .

30.05.2025 року на рахунок Відділу надійшли грошові кошти в розмірі 61 111,84 грн.;26.06.2025 року в розмірі 62 292,14 грн., які в подальшому були перераховані стягувачу в повному обсязі. Як повідомляє Відділ, станом на 30.06.2025 року відповідно до розрахунку заборгованості № 47770/9 від 04.07.2025 року заборгованість зі сплати аліментів складає 489 653.31 грн.

Як вбачається із військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 14.06.1999 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року призваний у Збройні сили України.Запис про звільнення (демобілізацію) ОСОБА_1 у зазначеному вище військовому квитку відсутній.

20.08.2022 року на ОСОБА_1 було видано мобілізаційне розпорядження.Наразі, ОСОБА_1 , на підставі наказу № 346 від 19.11.2022 року проходить військову службу в частині НОМЕР_4 , посада навідник.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , з 20.09.2022 року та по теперішній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації, тобто є військовослужбовцем, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, то відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нарахування штрафних санкцій за невиконання зобов`язань перед … у .т.ч фізичними особами не нараховується.

Представник боржника звернувся до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просив державного виконавця скасувати постанову державного виконавця Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.04.2025 року про накладення штрафу, винесену у ВП № 65778997.

Представник боржника, як на підставу для скасування вказаної вище постанови посилався на положення ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з правового аналізу якого випливає,що «військовослужбовці з початку і до закінчення особливого періоду, а резервісти та військовозобов`язані - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду звільняються від нарахування штрафних санкцій за невиконання зобов`язань у т.ч. перед фізичними особами».

На вказану заяву представника боржника начальник Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відповідь за вих. від 26.09.2025 року №70760/29.10-33. Якою фактично відмовив у задоволенні заяви про скасування,нарахованого штрафу на користь стягувача у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 141257.69 гривень та скасування постанови про накладення штрафу від 11.04.2025 року (ВП 65778997). Відповідь начальника відділу обґрунтована тим, що: по-перше: сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця у т.ч. про зміну місця проживання чи перебування (у т.ч. зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи; по-друге: боржник після зарахування на службу до ВЧ не повідомив державному виконавцю про нове місце працевлаштування та отримання доходу, за період з червня 2023 року по травень 2025 року зарахування на рахунок Відділу платежів зі сплати аліментів відсутні, жодних заяв щодо самостійної сплати стягувачу грошових коштів на особистий рахунок не надходило; по-третє: станом на 26.09.2025 рік змін до ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкцію з організації примусового виконання рішень щодо накладення на боржника штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів, з урахуванням ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено.

Оскільки боржник ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який має пільги, визначені вищенаведеним ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і на даний час в Україні є особливий період, тому з урахуванням наведених норм, вважає, що ОСОБА_1 звільнений від нарахування та сплати штрафу за невиконання зобов`язань по сплаті аліментів.

Крім того зазначає, що боржник ОСОБА_1 з 20.09.2022 року та по даний перебуває на військовій службі, тобто має офіційне джерело доходу.

Відповідно до частини 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.На підставі зазначеного, приходимо до висновку щодо відкритості ОСОБА_1 ,тобто не вчинення дій спрямованих на приховування наявних у нього доходів, в тому

числі у виді заробітної плати.

Водночас, Запорізьким ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час надання відповіді у своєму листі від 26.09.2025 року № 70760/29.10-33, не надано жодного доказу про вчинення боржником - ОСОБА_1 умисних дій на ухилення від сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 65778997, в тому числі і після мобілізації до ЗСУ.

Також, звертаємо увагу суду, що постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 на користь стягувача в розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 141 257.69 грн., винесено 11.04.2025 року, тобто майже через 3 (три) роки після мобілізації боржника ОСОБА_1 до ЗСУ .

Лише 07.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку направлено до ВЧ НОМЕР_5 для виконання, після чого рішення про стягнення аліментів почалося виконуватися.

Це при тому, що ОСОБА_1 на службі у ВЧ НОМЕР_6 перебуває ще з 21.08.2023 року (про вказане свідчить долучена до матеріалів цієї скарги довідка ВЧ).

Зазначене свідчить про несвоєчасність вжитих державним виконавцем дії, а також недостатній обсяг дій щодо виявлення у боржника джерела доходу у виді заробітної плати, що призвело до значного збільшення суми заборгованості по аліментам та як наслідок збільшення розміру штрафу за винесеною 11.04.2025 року постановою про накладення штрафу.

На підставі зазначеного, вважає, що постанова Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена 11.04.2025 року у ВП № 65778997 про накладення штрафу підлягає скасуванню, як така що не є обґрунтованою на підставі достовірних,достатніх і об`єктивних доказів, та за відсутності доведеності наявності у діях боржника в межах виконавчого провадження № 65778997 дій на ухилення від виконання боржником рішення суду без поважних на те причин.

Несвоєчасне та не у повному обсязі вжиття державним виконавцем дій щодо встановлення джерела доходу боржника призвело до збільшення розміру заборгованості зі сплати аліментів.

21.10.2025 від представника ДВС отримані заперечення на скаргу, відповідно до яких ДВС не погоджується з вимогами скарги, через те, що боржником ОСОБА_1 протягом останніх двох років не було вжито жодних дій спрямованих на сплату аліментів та виконання своїх обов`язків відповідно до норм Сімейного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, частина заборгованості та обов`язок сплати аліментів, утворилися у боржника до його мобілізації до лав Збройних Сил України. Боржник після зарахування на службу до військової частини не повідомив державному виконавцю про нове місце працевлаштування та отримання доходу, за період з червня 2023 року по травень 2025 року зарахування на рахунок Відділу платежів зі сплати аліментів відсутні, жодних заяв щодо самостійної сплати стягувачу грошових коштів на особистий картковий рахунок не надходило, що підтверджує факт ігнорування обов`язку на утримання дитини, обов`язку повідомляти про зміну місця роботи державному виконавцю, обов`язку виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Предметом скарги є скасування постанови державного виконавця Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.04.2025 року про накладення штрафу, винесену у ВП № 65778997 відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постанова від 11.04.2025 року про накладення штрафу у розмірі 141 257,69 грн.відповідно до ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів винесена правомірно відповідно до чинного законодавства.

Станом на 20.10.2025 року змін до ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкцію з організації примусового виконання рішень щодо накладення на боржника, штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено.

Додатково повідомляють, що боржник скористався змінами до ЗУ «Про виконавче провадження» через представника адвоката Юсубова Д.В., звернувшись до Відділу з заявою б/н від 09.05.2025 про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

16.05.2025 року державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відповідно до п.3 ч.10 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження".

Боржник та його законний представник не надав жодного підтвердження, що унеможливлювало сплату заборгованості та щомісячного платежу зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до судового наказу № 337/201/21 від 27.01.2021 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

Посилання представника скаржника на частину статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є небогрунтованим, та таким що суперечить інтересам неповнолітньої дитини, які передбачені Конституцією України, Сімейним кодексом України та Законом України«Про виконавче провадження».

26.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до ТОВ "АТБ-МАРКЕТ".

01.11.2022 до Відділу надійшла заява від стягувача ОСОБА_2 про доручення до матеріалів виконавчого провадження довідки щодо призову боржника до військової служби у військовій частині НОМЕР_7 .

02.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до військової частини НОМЕР_7 .

05.01.2023 до військової частини НОМЕР_7 направлена вимога державного виконавця щодо витребування пояснення причин не відрахування аліментних платежів із заробітної плати ОСОБА_1 за постановою від 02.11.2022.

30.01.2023 до Відділу надійшла відповідь на запит державного виконавця від військової частини НОМЕР_7 з інформацією щодо переведення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_4 .

01.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до військової частини НОМЕР_4 .

06.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_6 направлена вимога державного виконавця про надання інформації щодо мобілізації боржника, надання інформації адреси бухгалтерії військової частини, з метою проведення відрахувань із доходу боржника, для погашення заборгованості по аліментним платежам.

16.10.2023 до Відділу надійшла відповідь на запит державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_7 з інформацією про направлення боржника до військової частини НОМЕР_8 ( АДРЕСА_2 ).

30.10.2023 до військової частини НОМЕР_8 на адресу АДРЕСА_2 направлена вимога державного виконавця про надання інформації щодо адреси бухгалтерії військової частини, з метою проведення відрахувань із доходу боржника, для погашення заборгованості по аліментним платежам, надання довідки про нарахування заробітної плати за весь період працевлаштування.Відповідь на запит відсутня. У зв`язку з тим що адреси військових частин відсутні у відкритому доступі, місця дислокацій постійно змінюються, відсутні контактні телефони фінансових відділів ці чинники уповільнюють процес комунікації державного виконавця з місцем працевлаштування боржника для відправки постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

07.04.2025 року державним виконавцем Марцих Іриною Федорівною винесено постанову про арешт коштів боржника, якою встановлено, що у боржника наявна заборгованість.

07.04.2025 року державним виконавцем Марцих Іриною Федорівною винесено постанову про арешт майна боржника.

07.04.2025 року державним виконавцем Марцих Іриною Федорівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до Військової частини НОМЕР_2 .

Перше зарахування від Військової частини НОМЕР_2 на рахунок Відділу надійшло 30.05.2025 року у розмірі 61111,84 грн.Заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.03.2025 року складала 489 245,75 грн.

11.04.2025 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 141 257,69 грн. відповідно до ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Станом на 30.09.2025 року заборгованість зі сплати аліментів становить 372654,73 грн.

Державними виконавцями Запорізького відділу державної виконавчої у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинялися всі можливі дії згідно чинного законодавства щодо виконання судового наказу № 337/201/21 від 27.01.2021 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.01.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Підсумовуючи можна зазначити, що постанова від 11.04.2025 року про накладення штрафу у розмірі 141 257,69 грн. відповідно до ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

Боржник та його законний представник не надав жодного підтвердження,що унеможливлювало сплату заборгованості та щомісячного платежу зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до судового наказу № 337/201/21 від 27.01.2021 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа стягувачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Письмових заяв, клопотань до суду не надала.

Відповідно до ч.2ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи достатність матеріалів для прийняття рішення по скарзі, тривалість перебування справи в суді, суд прийшов до висновків про можливість розгляду скарги без участі стягувача.

Заслухавши пояснення представника боржника та державного виконавця, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

11 квітня 2025 року державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих І.Ф. у виконавчому провадженні №65778997 при примусовому виконанні судового наказу № 337/207/21 виданого 27 січня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя винесено постанову про накладення штрафу за несплату аліментів, відповідно до якої постановлено: стягнути штраф з боржника на користь стягувача за несплату аліментів понад два роки в розмірі 30% в сумі заборгованості зі сплати аліментів, що складає 141257,69 грн.

Підставою винесення постанови слугувало те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», запроваджено зміни до деяких законодавчих актів в тому числі і до Закону України «Про виконавче провадження», а саме нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20% від суми несплачених аліментів), за два роки (30% від суми несплачених аліментів), за три роки (50% від суми несплачених аліментів).

Згідно з розрахунком державного виконавця сума заборгованості зі сплати аліментів з січня 2021 року по липень 2025 року становить 489658,31 грн, що перевищує суму платежів за два роки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає та враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 71 Закону №1404-VIII передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини третьої цієї статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03 липня 2018 року (далі Закон №2475-VIII) статтю 71 Закону №1404-VIII доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту: 14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Надалі постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Крім того, Законом №2475-VIII частину четверту статті 11 Закону № 1404-VIII викладено в наступній редакції: «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» набрав чинності 28 серпня 2018 року.

Згідно пояснювальної записки до законопроекту цього закону, метою законопроекту є, зокрема, створення економічних передумов для подальшого вдосконалення механізму забезпечення конституційного права дітей на достатній життєвий рівень та покращення матеріального забезпечення дітей у випадках, якщо батьки не дійшли згоди щодо способу утримання дітей і такий спосіб утримання дітей вирішується судом.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності , і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення КСУ від 2 липня 2002 року № 13-рп/2002).

Водночас у постанові від 24 листопада 2020 року по справі №620/517/20 щодо подібних спірних правовідносин Верховний Суд дійшов висновків, що не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акту щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акту в часі). Нормами Закону № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20% від суми несплачених аліментів), за два роки (30% від суми несплачених аліментів), за три роки (50% від суми несплачених аліментів). При цьому положення частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за певну кількість років.

Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення.

Отож, дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про наклдення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу.

Судом встановлено, що заборгованість боржника зі сплати аліментів з січня 2021 року по липень 2025 року становить 489658,31 грн. Сума вказаної заборгованості, як і сама її наявність представником боржника не заперечувалися.

Разом з тим, суд враховує, що положення абзацу 3 частини чотирнадцятої статті 71 Закону №1404-VІІІ, передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за два роки.

Тобто зазначена норма містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника.

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другоїстатті 63 Закону № 1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другоюстатті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Частинами першою та другоюстатті 18 ЦПК Українивизначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зістаттею першою Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження"(далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цимЗаконом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Відповідно достатті 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Всі дії державного виконавця, включаючи дії щодо винесення постанов, передбачені Законом № 1404-У11І, Законом № 1403-УІІІ таІнструкцією № 512/5, мають вчинятися державним виконавцем на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України,Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконув межах виконавчого провадження, яке знаходиться на виконанні у державного виконавця.

На начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, Законом № 1404-УІІІ покладено функцію контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень та надано право на скасування постанов або інших процесуальних документів, якщо вони суперечать вимогам закону.

Відповідно до частини першоїстатті 74 Закону № 1404-VIIIрішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За нормами частини другоїстатті 74 Закону № 1404-VIIIрішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другоїстатті 63 Закону № 1404-VІІІу разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктом 7 частини другоїстатті 17 Закону № 1404-VІІІпостанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

У відповідності до частини тринадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

В силу частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 57 ЦПК Українивстановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 цього ж Кодексу передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно достатті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, судом враховується правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув справу№ 420/5465/18 та встановив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Судді ВС підкреслили, аналізуючи наведені положенняЗакону України «Про виконавче провадження`в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Верховний Суд зауважив, що поважними, в розумінні наведених нормЗакону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або невизнання причин невиконання рішення суду неповажними.

Враховуючи, що саме на державного виконавцяЗаконом України «Про виконавче провадження» покладено обов`язокяк представника влади, діяти від імені держави та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено в ході судового розгляду, боржник з 20 вересня 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України, та на теперішній час, тобто на і на момент винесення постанови та на час розгляду скарги продовжує військову службу.

Відповідно до частини 1статті 20 Закону України "Про виконавче провадження"виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Державний виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень, що також можуть бути використані для розшуку майна. Для впровадження цього положення державний виконавець звертається за інформацією про наявність у боржника майна або майнових прав до таких організацій як: 1) податкові адміністрації (за місцем проживання боржника); 2) державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси; 3) бюро технічної інвентаризації; 4) органів ДАІ, що реєструють транспортні засоби; 5) підприємство, де працює боржник; 6) органи виконавчої влади та місцевого самоврядування тощо.

Черговість звернення стягнення на майно, передбачена Законом, має задовольняти основним принципам виконавчого провадження - найшвидшому та повному виконанню. На це й спрямована перша черга майна, що підлягає стягненню.

Судом взято до уваги, що відповідно до розрахунку заборгованості від 04.07.2025 №47770/9 в період з червня 2023 по квітень 2025 державним виконавцем не стягнуто з боржника грошових коштів в рапхунок сплати аліментів.

При цьому постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №65778997 була винесена тільки 07.04.2025 та направлена до ВЧ НОМЕР_2 .

30.05.2025 та 26.06.2025 на рахунок Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшли грошові кошти у сумі 61111,84 грн та 62292,14 грн.,які в подальшому були зараховані в рахунок сплати аліментів та перераховані стягувачу.

Також суд враховує, що представником ДВС не надано доказів на вчинення боржником умисних дій на ухилення від сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 65778997, зокрема, з січня 2021 року по липень 2025 року, а саме за період розрахунку суми заборгованості зі сплати аліментів.

За таких обставин накладання державним виконавцем на боржника штрафу у розмірі 30% заборгованості зі сплати аліментів у сумі 141257,69 грн є неправомірним та створить для боржника непомірний фінансовий тягар.

Крім того суд не вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин положень пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються з огляду на таке.

Поняття та різновиди штрафів, звільнення від яких передбачені нормами ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та частиною 14 статті 71 нормами Закону № 1404-VIII, мають різну правову природу, оскільки у першому випадку штраф є різновидом неустойки - грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У той час як суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені частиною 14 статті 71 Закону № 1404-VIII, перераховуються на користь стягувача аліментів.

Вказане свідчить про те, що правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу у розумінні пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та штрафу, передбаченого частиною 14 статті 71 Закону № 1404-VIII, - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено частиною 1 статті 74 Закону № 1404-VIII.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як така що не є обґрунтованою на підставі достовірних, достатніх і об`єктивних доказах, та за відсутності недоведеності наявності у діях боржника в межах виконавчого провадження №65778997 дій на ухилення від виконання боржником рішення суду без поважних причин.

Згідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище зазначеного, скарга адвоката Юсубова Е.С., який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні про визнання неправомірними дій державного виконавця Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування постанови про накладення на боржника штрафу підлягає задоволенню.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.258-260,447,451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Юсубова Е.С., який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих Ірини Федорівни та скасування постанови про накладення на боржника штрафу, - задовольнити.

Постанову про накладення штрафу від 11 квітня 2025 року винесену державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих Іриною Федорівною, в межах виконавчого провадження №65778997 з підставі наявної заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 141257 гривень 69 копійок, - визнати неправомірною та скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С.А.Ширіна