ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/579/25

Головуючий у першій інстанції Сороколіт Є. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1662/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант», ОСОБА_2 .

Особи, які подали апеляційну скаргу: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Оскаржується рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року, суддя Сорокаліт Є.М., місто Бахмач.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-гарант», ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» на свою користь 27 918,18 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 57 039,70 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.01.2024 о 18 год 00 хв ОСОБА_2 в м. Бахмач по вулиці Шевченка, поблизу будинку № 17, керував автомобілем марки ВАЗ, модель 21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки RENAULT, модель LAGUNA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність учасників згаданої дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою, ними за взаємною згодою було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). У подальшому, він звернувся до страхової компанії, як страховика ОСОБА_2 , для здійснення виплати страхового відшкодування і отримав 29 000,00 грн, хоча вартість ремонту легкового автомобіля марки RENAULT, модель LAGUNA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ушкодження складає 113 957,88 гривень, а вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу 56 918,18 грн. У зв`язку з чим вважав, що різниця між виплаченою страховою виплатою та завданим матеріальним збитком (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) становить 27 918,18 грн і підлягає стягненню з страхової компанії, а різниця між розміром матеріального збитку, який повинно бути погашено страховою компанією і вартістю ремонту легкового автомобіля становить 57 039,70 грн та має бути стягненою з ОСОБА_2 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу наполягає на тому, що ніякої угоди про розмір страхового відшкодування не підписував і не наділяв повноваженнями на здійснення такої дії інших осіб, зокрема ОСОБА_3 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що ні позивач, ні страхова компанія не проводили огляд пошкодженого транспортного засобу, який повинен передувати визначенню розміру страхового відшкодування, як того вимагає пункт 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на норми якого посилається суд у рішенні.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини, що мають значення для справи та судом необгрунтовано і неправильно досліджені і оцінені докази, а висновки, які викладені у рішенні суду, не відповідають наданим і дослідженим у справі доказам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення змінити в частині розподілу судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на свою користь 8 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що сторона позивача не заявляла клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу, представник відповідача брав участь у п`яти судових засіданнях.

ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року без змін.

ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року без змін, задовольнити його апеляційну скаргу, а також стягнути ще 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 січня 2024 року в м. Бахмач на вул. Шевченка, буд. № 17 відбулося зіткнення між автомобілем марки ВАЗ, модель 21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем марки RENAULT, модель LAGUNA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі автомобіля марки ВАЗ, модель 21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; при повороті ліворуч відбулося зіткнення автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Учасниками ДТП 29.01.2024 було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), за яким ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні ДТП, про що свідчить його підпис (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки RENAULT, модель LAGUNA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , його перша реєстрація в Україні відбулася 02.09.2021. Титульним власником зазначено ОСОБА_1 (а.с. 7).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрAT «Страхове товариство Т «Гарантія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6986123, дійсного до 03.09.2024 (а.с.35).

Згідно з відомостями повідомлення про ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218788024, дійсного до 05.01.2025.

Відповідно до Звіту про оцінку № 33/24 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 05.03.2024, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість ремонту легкового автомобіля марки RENAULT, модель LAGUNA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ушкодження складає 113 957,88 грн (в тому числі ПДВ), а вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу складає 56 918,18 грн (в тому числі ПДВ) (а.с. 10-30).

Відповідно до копії Угоди про розмір страхового відшкодування від 07.03.2024, укладеної між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 , сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 29.01.2024, визнається з урахуванням франшизи у розмірі 29 000,00 грн (а.с. 39), яку було виплачено 15.03.2024 відповідно до копії платіжної інструкції від 15.03.2024 № 44819 про виплату узгодженого страхового відшкодування ОСОБА_1 (а.с. 31).

За змістом ч. 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що за змістом Угоди про розмір страхового відшкодування від 07.03.2024, особа, якій було завдано збитків, діючи добровільно, на власний розсуд погодилася із розміром страхового відшкодування ТДВ СК Альфа-Гарант у сумі 29 000,00 грн та правовими наслідками такої виплати, а заявлена в подальшому вимога до страхової компанії чи завдавача шкоди суперечить як її попередній поведінці, так і засадам розумності та диспозитивності. Відомостей про те, що угода про розмір страхового відшкодування підписана під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки Угода про розмір страхового відшкодування від 07.03.2024 є чинною, в судовому порядку не визнана недійсною. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив факт виплати та отримання коштів в сумі 29 000,00 грн.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 та стягуючи на його користь із ОСОБА_1 3 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу), суд першої інстанції виходив з того, що складність справи є незначною, наявна доволі стала судова практика щодо розгляду аналогічних питань, судом було проведено лише декілька засідань.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не дають підстав для змівни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, оскільки суд першої інстанції при визначенні розміру витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню, вірно врахував складність справи, принципи розумності та справедливості.

У своєму відзиві ОСОБА_2 ставить питання про стягнення на свою користь з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді в сумі 3 000,00 грн. Розмір цих витрат підтверджується договором про правничу допомогу від 05 вересня 2025 року.

Керуюсь ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: