Провадження № 2/357/5120/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

27 жовтня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №8247869 від 25.09.2021 р., за Договором №2969940 від 17.08.2021 р., за Договором №3709698 від 23.07.2021 р. у загальному розмірі 48447,25 грн та стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Позиція сторін у справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.09.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8247869, відповідно до умов якого Товариство строком на 15 днів надало відповідачу кредит у розмірі 2000 грн., шляхом зарахування коштів на її платіжну картку, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит та сплатити відсотки за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором.

У визначений строк, відповідач кредит не сплатила, внаслідок чого сформувалася заборгованість у розмірі 1686,43 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,22 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 643,67 грн.; інфляційні збитки - 35,39 грн.; нараховані 3% річних - 7,15 грн.

17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2969940, за умовами якого відповідач отримала позику у розмірі 4000,00 грн строком на 15 днів до 01 вересня 2021 року зі сплатою 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою.

01 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 2969940 від 17.08.2021, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 01 жовтня 2021 року.

У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого загальний розмір заборгованості становить 14690,80 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10690,80 грн.

23.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 3709698, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5300,00 грн, строком на 30 днів з 23.07.2021 до 22.08.2021 року.

У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого загальний розмір заборгованості становить 32070,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3980,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27507,02 грн.; заборгованість за комісіями - 583,00 грн.

29.11.2021 було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8247869.

У свою чергу, 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8247869.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №8247869.

29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2969940.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2969940.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2969940.

15.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3709698.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3709698.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3709698.

Загальна заборгованість відповідача станом на день формування позовної заяви за вказаними кредитними договорами становить 48447,25 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом повторного авторозподілу судової справи від 25.07.2025 року справу передано судді Ярмолі О.Я. (а.с.219).

30.07.2025 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження з повідомленням учасників справи (а.с.226).

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 25.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8247869, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2000 грн., строком на 15 днів, дата повернення кредиту 10.10.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 4,95 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (у разі пролонгації кредиту).

В п. 1.8 договору сторони обумовили пролонгацію договору, відповідно терміну кредиту та сплати відсотків за ним.

Текст договору, паспорт споживчого кредиту, заявку на отримання кредиту підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором В-945074 (а.с.35-38,39-41).

29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №8247869.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2969940.

Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу за вказаним вище договором №8247869 станом на день звернення із позовом до суду, становить 1686,43 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,22 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 643,67 грн.; інфляційні збитки - 35,39 грн.; нараховані 3% річних - 7,15 грн. (а.с. 110,124,127).

17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2969940, за умовами якого відповідач отримала позику у розмірі 4000,00 грн строком на 15 днів до 01 вересня 2021 року зі сплатою 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою (а.с. 76-83).

Відповідно до п.п. 2.4., 2.5 договору позики, базова процентна ставка за позикою фіксована 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів на прострочену позику фіксований 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Відповідно до п. 3.1.3 договору позики передбачено, що у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.

Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5. договору, за кожен день прострочення.

Договір позики підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором h41808.

01 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 2969940 від 17.08.2021, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 01 жовтня 2021 року (а.с.88).

Відповідно до графіку обов`язкових платежів, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору позики № 2969940 від 17.08.2021, залишок заборгованості за сумою позики 4000,00 грн., проценти за користування позикою 2388,00 грн, загальна вартість позики 6388,00 грн. (а.с. 90).

29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2969940.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2969940.

Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 2969940 станом на день звернення із позовом до суду становить 14690,80 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10690,80 грн. (а.с.122,123).

23.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3709698, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 5300,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 22.08.2021 (а.с.53-61).

Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту: 583 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом становлять 1987,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.

15.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3709698.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3709698.

Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 3709698 станом на день звернення із позовом до суду, становить 32070,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3980,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27507,02 грн.; заборгованість за комісіями - 583,00 грн. (а.113-116 ).

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що просить стягнути позивач станом на день формування позовної заяви відповідно до зробленого розрахунку заборгованості, становить 48447,25 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8980,22 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 38841,49 грн.; заборгованість за комісіями - 583,00 грн.; інфляційні збитки - 35,39 грн.; нараховані 3% річних - 7,15 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №8247869 від 25.09.2021 р., №2969940 від 17.08.2021 р., №3709698 від 23.07.2021 р.

Зібраними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача щодо його права вимоги чи розміру боргу відповідач суду не надала. Договори факторингу, за якими позивач набув право вимоги, є чинними та відповідачем не оскаржені.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданих їй коштів в строки, що передбачені умовами договору, тобто існує заборгованість, право вимоги якої набув позивач.

Разом з тим, суд не погоджується із визначеною сумою боргу та розрахунком позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за Договором позики №2969940 від 17.08.2021 р. та Договором про споживчий кредит №3709698 від 23.07.2021 р.

Щодо Договору позики №2969940 від 17.08.2021 р. про стягнення боргу в розмірі 10690,80 грн., вбачається, що відповідач отримала у позику 4000,00 грн (п. 2.3.3 договору), строком на 15 днів до 01 вересня 2021 (п. 2.3.4 договору). В межах строку позики застосовується акційна процентна ставка 0,01000 % на день, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою, розмір процентів на прострочену позику, фіксований:1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (пункти 2.4.2, 2.4.3, 2.4.4 договору). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору позики № 2969940 від 17.08.2021, строк позики продовжено на 30 днів до 01 жовтня 2021 року (а.с.88).

Відповідно до графіку обов`язкових платежів, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору позики № 2969940 від 17.08.2021, сума процентів за користування позикою 2388,00 грн., і вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 17.08.2021 до 01.10.2021. Інших графіків договором позики не передбачалося. Тобто споживачу не доведено графік платежів і відсоткову ставку за умови продовження строків кредитування, не визначено загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації.

Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням погодженого строку кредитування у 30 днів.

Таким чином заборгованості відповідача перед позивачем за відсотками становить 2388,00 грн (30 днів x (4000 сума позики x 0,0199 процентна ставка). У зв`язку з цим суд вважає, що саме вказана вище сума заборгованість за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно умов договору №3709698 від 23.07.2021 року кредит надано відповідачу в сумі 5300,00 грн., строком на 30 днів, а отже нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 22.08.2021 року є порушенням умов договору.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов цього договору становить 1987,50 грн. за період з 23.07.2021 по 22.08.2021, виходячи з розрахунку: 5300,00 грн.(тіло кредиту) х 1,25% (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 30 днів (строк позики). Крім того, договором №3709698 та графіком платежів передбачена загальна сума до повернення 7870,50 грн., а також комісія 583 грн., що і є боргом згідно договору №4714158 від 21.09.2021.

Дійсно, даним договором передбачені строки продовження днів кредитування (п.2.3.1.1.), умови пролонгації, але споживачу не було доведено графік таких платежів і відсоткову ставку за певних умов продовження строків, не визначено загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації.

Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості :

- за договором позики №2969940 від 17.08.2021 року в сумі 6388,00 грн, з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 2388,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

- за договором про споживчий кредит №3709698 від 23.07.2021 року в сумі 7870,50 грн., з яких: 5300,00 грн.- тіло кредиту, 1987,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 583 грн. - комісія.

- за кредитним договором №8247869 від 25.09.2021 року в сумі 1643,89 грн., яких: 1000,22 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 643,67 грн.

Не підлягають до стягнення (інфляційні збитки - 35,39 грн.; нараховані 3% річних - 7,15 грн.), оскільки відстутній розрахунок (з визначенням періоду) вказаних сум, така вимога є недоведеною.

При цьому, слід зазначити, що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Судові витрати.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16)

Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на правову допомогу 16 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від №01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с.26-32).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.29,30), заявка на надання юридичної допомоги №218 від 02.06.2025р. та витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025р. (детальний опис робіт).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правничої допомоги та враховуючи, що розгляд справи відбувся без участі представника позивача, в спрощеному провадженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 32,82 %, то судові витрати, включаючи і судовий збір (3000 грн. +2422,40 грн), становлять 1779,63 грн. (5422,40 грн. х 32,82 % : 100).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 8247869 від 25.09.2021 в розмірі 1643,89 грн., за Договором № 2969940 від 17.08.2021 в розмірі 6388,00 грн, за Договором № 3709698 від 23.07.2021 у розмірі 7870,50 грн., всього до стягнення : 15902 грн.39 коп. ( п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дві гривні, 39 копійок ) та судові витрати по справі в сумі 1779,63 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять гривень, 63 копійок ).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» / / місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ, 01133/.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола