20.10.25 Справа № 696/1408/25
№ 2/696/615/25
Ухвала

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі судді Шкреби В.В., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про поділ майна,

встановив :

До Кам`янського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, проте провадження по ній не може бути відкрите у зв`язку з її недоліками.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

З огляду на ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Тягар доказування вартості майна несуть позивачі.

У порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачкою не визначено ціни позову, попри те, що заявлена позовна вимога підлягає грошовій оцінці, як вимога майнового характеру. До позовної заяви не надано документів, з яких суддя мав б можливість визначити дійсну вартість майна на момент подання позовної заяви.

Сам по собі факт подання клопотання про звільнення позивачки від оплати судового збору не звільняє від обов`язку дотримуватись вимог ст. 175-176 ЦПК України щодо форми позовної заяви, в тому числі і в частині зазначення ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

За таких обставин, навіть у разі звільнення позивачки від оплати судового збору, у позовній заяві має бути визначена ціна позову, а суду мають бути надані документи, з яких можливо буде встановити дійсну вартість майна на момент подання позовної заяви.

Таким чином, позивачці слід визначити ціну позову, виходячи із дійсної вартості спірного майна, визначеної у відповідності до вимог «Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» з метою дотримання вимог ст. 175-176 ЦПК України, а також задля подальшого можливого вирішення питання про розподіл судових витрат.

Крім того, на виконання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачу слід сформулювати зміст позовних вимог у спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Звертаючись до суду з позовом позивачка просить у порядку поділу майна визнати за нею право власності на весь автомобіля, без зазначення чи підлягає з неї стягнення вартості частини майна на користь Відповідача.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відтак, позивачці необхідно обрати спосіб захисту свого права власності на автомобіль та уточнити позовні вимоги, визначившись з тим, за ким буде залишено/визнано право власності на неподільну річ, а кому присуджено грошову компенсацію.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про поділ майна залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк встановлених судом, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу. Водночас, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя : Шкреба В.В.