Справа № 158/2696/25
Провадження № 2/0158/1055/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

28 жовтня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Поліщук С.В.,

при секретарі Шрамко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» в особі його представника Бойко О.С. звернувся в суд із цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовує тим, що 01.07.2024р. між позивачем по справі АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №999/27278831-VR про надання кредиту. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідачу по справі ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 100000 грн (встановлена сума кредитного ліміту) на споживчі потреби, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк і сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 83,0% за операціями зняття готівкових коштів та 65,0% за іншими операціями.

Зазначає, що кредитодавець свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором перед відповідачем по справі ОСОБА_1 виконав в повному об`ємі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором.

Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника відповідача по справі ОСОБА_1 було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та необхідність її погашення, однак зазначені заходи виявились безрезультатними.

Разом з тим, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником відповідачем по справі ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуто, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 01.09.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за Заявою - Договором №999/27278831-VR від 01.07.2024р. становить 163206 грн 50 коп. з яких: 100000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 63206 грн 50 коп. заборгованість по відсотках.

Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Таскомбанк» заборгованість за Заявою-договором №999/27278831-VR від 01.07.2024р. в сумі 163206 грн 50 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ «ТАСКОМБАНК» та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача по справі в судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив дану цивільну справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач по справі ОСОБА_1 , в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча ухвала разом із матеріалами позовної заяви та судовою повісткою, неодноразово, вчасно та з додержанням вимог процесуального закону направлялись за місцем його реєстрації (проживання), однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою уповноваженої особи «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Крім того на офіційному веб-порталі Ківерцівського районного суду Волинської області було розміщено судове оголошення про наявність даної цивільної справи в провадженні суду, роз`яснено порядок розгляду даної справи, а також строк на подання відзиву на позовну заяву.

У разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у справі № 2-6236/11 (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2021 року).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача та у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.07.2024р. між позивачем по справі АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №999/27278831-VR про надання кредиту. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідачу по справі ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 100000 грн (встановлена сума кредитного ліміту) на споживчі потреби, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк і сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 83,0% за операціями зняття готівкових коштів та 65,0% за іншими операціями. Вищевказані умови кредитного договору також стверджується паспортом споживчого кредиту. Вказаний кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписані особисто відповідачем по справі ОСОБА_1 (а.с. 5-10).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором.

Випискою по особовому рахунку кредитного договору №999/27278831-VR підтверджується, що відповідач по справі ОСОБА_1 порушив графік погашення заборгованості, кредит та обов`язкові платежі за відсотками вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №999/27278831-VR від 01.07.2024р. відповідач по справі ОСОБА_1 , станом на 01.09.2025р. має заборгованість в розмірі 163206 грн 50 коп. з яких: 100000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 63206 грн 50 коп. заборгованість по відсотках. Вказана сума заборгованості не спростована відповідачем по справі. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором суду не надано. Крім того з вказаного розрахунку вбачається часткове погашення відповідачем суми заборгованості за час користування кредитом, востаннє 16.11.2024 року в сумі 2621 грн 40 коп., що підтверджує факт визнання ним наявних кредитних зобов`язань перед позивачем.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ТАСКОМБАНК» не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об`ємі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення . Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 525, 526, 536, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () заборгованість за кредитним договором №999/27278831-VR від 01.07.2024р. в розмірі 163206 (сто шістдесят три тисячі двісті шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; ;

представник позивача: Бойко Олена Сергіївна, РНОКПП: НОМЕР_2 , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області Поліщук С.В.