Провадження № 22-ц/801/1990/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокуСправа № 127/12212/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Федчишена С. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2022року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2023 у справі № 127/9289/23 визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_1 . Станом на сьогодні усі троє дітей проживають з матір`ю, яка займається їх вихованням та забезпечує їх усім необхідним для забезпечення належного рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового та духовного розвитку. Вона змушена нести суттєві матеріальні витрати на усіх дітей, що створює надмірне навантаження на її фінансовий стан, оскільки відповідач не забезпечує рівної з позивачем участі в утриманні своїх дітей. ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю, оскільки має вроджену ваду розвитку опорно-рухового апарату (вроджений вивих лівого стегна, гіпоплазія сегментів лівої нижньої кінцівки, конкресценція 5 плесневої кістки, фаланг 5 пальця лівої стопи з порушенням функцій ходи). Інвалідність ОСОБА_9 підтверджується

посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.05.2022. Забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_7 , зокрема, його здоров`я потребує постійних фінансових вкладень. 25.04.2023 року позивач уклала договір з ТОВ «Ладістен клінік» про надання медичних послуг № 25042023 у вигляді оперативного лікування кінцівки ОСОБА_7 загальна вартість послуг становить 600 000грн., яка сплачувалась наступним чином: вона сплатила 400 000грн., відповідач 200 000грн. 15.10.2023 року між нею та ТОВ Ладістен клінік» укладено договір про надання медичних послуг № 15102023 щодо оперативного втручання (закритий перелом лівого стегна без зміщення) вартістю 80 000грн., які оплатила позивач. Вона на постійній основі здійснює витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_7 , що підтверджується: рахунком від 04.09.2023 та квитанцією про оплату на суму 568 грн на послуги з рентгенографії гомілки та стегна; планом лікування від 20.04.2023 на суму 745 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 21.04.2023 на суму 328 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 27.04.2023 на суму 344 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 27.06.2023 на суму 360 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 10.07.2023 на суму 80 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 20.07.2023 на суму 17612 грн на стоматологічні послуги; актом надання послуг від 12.12.2023 на суму 19452 грн на стоматологічні послуги; планом лікування від 28.05.2024 разом з квитанцією на оплату на суму 330грн на стоматологічні послуги; фіскальним чеком від 04.09.2024 року на суму 3020грн. за надані послуги з комп`ютерної томографії колінного суглобу; фіскальним чеком від 25.09.2024 року на суму 1000грн. за надані послуги з панорамного знімку обох кінцівок; квитанцією про оплату від 15.10.2024 на суму 500грн. на послуги з обстеження внутрішніх органів; фіскальним чеком від 17.10.2024 року на суму 500грн. за надані послуги з первинного прийому дитячого хірурга; фіскальним чеком від 23.10.2024 року на суму 450грн. за надані послуги з рентгену кульшового суглоба; квитанцією про оплату від 30.10.2024 на суму 650грн. за надані послуги з консультації лікаря (ортопеда-травматолога); рахунком на оплату № 323638 від 13.11.2024 разом із фіскальними чеками на суму 2795грн. на послуги з панорамного обстеження кінцівок; платіжною інструкцією разом із квитанцією від 13.11.2024 на суму 11100 грн. на послуги з мануальної терапії. 28.10.2022 року позивач уклала договір із ФОП ОСОБА_10 про надання ОСОБА_7 освітніх послуг дошкільної та позашкільної освіти в ДНЗ «Клуб ліцей Евріка» вартість послуг за один календарний місяць становить 8000грн. Дані витрати позивач несе самостійно. Крім того, 28.10.2022 позивач уклала договір з ФОП ОСОБА_10 про надання ОСОБА_6 освітніх послуг дошкільної та позашкільної освіти в ДНЗ «Клуб ліцей Евріка» вартість послуг за один календарний місяць становить 8000 грн. Дані витрати вона несе самостійно. Також, несе матеріальні витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_6 , які носять постійний характер, зокрема на консультації лікарів, стоматологічні послуги та оперативні втручання позивач витратила 53694,13грн., відповідач же не надав жодної матеріальної допомоги. Крім того, з метою забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_8 позивачем укладено договір з ТОВ «Приватний ліцей «Вілла скул Фемелі» 27.06.2024 року про надання освітніх послуг № НОМЕР_2 , вартість надання навчальних послуг за перший семестр 2024/2025 років становить 69 000грн. ,які вона оплатила самостійно. На постійній основі здійснює витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_8 , а саме :на стоматологічні послуги в розмірі 4261грн.; на відвідування гуртків для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_8 позивачем витрачено за період з 06.06.2024 по 06.03.2025 в розмірі 17400грн.; на відвідування психолога 39000грн., які позивач понесла самостійно. Окрім витрат на забезпечення освіти та здоров`я дітей позивач витрачає кошти на купівлю одягу та інших речей особистого вжитку за період з 10.02.2024 по 27.11.2024 року позивачем сплачено 48400,13грн. на придбання одягу. Виховання та забезпечення усім необхідним трьох дітей, серед яких є дитина з інвалідністю, потребує значних фінансових ресурсів. Їй стало відомо, що відповідач з листопада 2023 року офіційно працевлаштувався на неповний робочий день та отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, визначеному чинним законодавством. Водночас його витрати ,що підтверджуються долученими до цієї заяви доказами, свідчать про те, що його фактичний дохід кратно перевищує розмір його офіційної заробітної плати. Так, ОСОБА_2 є єдиним засновником та директором таких юридичних осіб: Приватного підприємства "Укрресурс-плюс" (ідентифікаційний код: 36318353), основним видом діяльності якого є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернокорм Україна" (ідентифікаційний код: 40451880), основним видом діяльності якого є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Відповідач проживає в окремому двоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_1 . Окрім цього від користується транспортним засобом (Lexus GX 470 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ), вартість якого на вторинному ринку складає понад 15000 доларів США. Він на постійній основі виїжджає за кордон на відпочинок, навіть під час дії правового режиму воєнного стану, оскільки є батьком трьох неповнолітніх дітей. Так, у жовтні 2022 року ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_5 відвідали місто Прагу Чеської Республіки та Польщу. Крім того, він неодноразово пропонував позивачу організувати відпочинок дітей за кордоном за власний кошт, що підтверджує його платоспроможність. Крім того, 22.06.2024 між ним і ФОП ОСОБА_11 укладено договір про організацію занять школи становлення чоловіків "Анкор", за умовами п.1.1, 1.2, 2.1 якого в період з 22.06.2024 по 05.07.2024 ФОП ОСОБА_11 надавались послуги з проведення виїзних занять школи "Анкор" (садиба Бульбона, с.Товарниця, Путильський р-н, Чернівецька обл.) загальною вартістю 18500 грн. Крім того, постійні відпочинки відповідача в Україні та за її межами в недешевих готелях свідчать про значний рівень його матеріального становища. Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 40 000 грн., щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18.04.2025року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 40 000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2025року і до досягнення старшою дитиною повноліття..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ,посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення змінити і стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 10 000 грн. щомісячно. Вказав, що присуджені судом аліменти в розмірі 40000 грн. призведуть до значного погіршення його матеріального становища, та є значно вищим від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п. 1 ч.6 ст.19 ЦПК справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи із ціни пред`явленого позову та його предмету, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає не повністю.

Суд першої інстанції встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2022року розірвано.

У шлюбі народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ,серія НОМЕР_4 від 29.11.2011р., серія НОМЕР_5 від 10.07.2018р.серія НОМЕР_6 від 10.07.2018р.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2023 у справі № 127/9289/23 визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення, серія НОМЕР_7 , ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю.

Згідно договору № 15102023 про надання медичних послуг (стаціонарне лікування) від 15.10.2023р. ,укладеного між ТОВ «Ладістен Клінік» та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_7 , сторони договору уклали договір про надання медичних послуг,вартість повного стаціонарного лікування, відповідно до предмету договору, становить 80 000 грн. (п. 6.1 вказаного договору).

Згідно акту приймання передачі наданих послуг від 17.10.2023року, рахунку на оплату № 17 від 19.10.2023 року та платіжної інструкції № 0.0..1 від 19..10.2023р. ОСОБА_1 оплати вартість наданих послуг в розмірі 80 000 грн.

Згідно договору № 25042023 про надання медичних послуг (стаціонарне лікування) від 25.04.2023 року укладеного між ТОВ «Ладістен Клінік» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах дитини ОСОБА_7 , уклали договір про надання медичних послуг,загальна вартість повного стаціонарного лікування, відповідно до предмету договору становить 600 000 грн. (п. 6.1 вказаного договору).

Згідно платіжних інструкцій ,долучених до матеріалів справи , ОСОБА_1 оплатила вартість лікування в розмірі 400 000 грн, а ОСОБА_2 оплатив вартість лікування в розмірі 200 000 грн., що сторонами не заперечувалося в судовому засіданні.

Нею на постійній основі здійснюються витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_7 , загалом за період з квітня 2023 по листопад 2024 позивачем було оплачено ряд процедур та послуг за лікування ОСОБА_7 в розмірі 59834грн.

Крім того, вона з метою уникнення булінгу над сином ОСОБА_4 , 28.10.2022року уклала договір про надання освітніх послуг з ФОП ОСОБА_10 , згідно якого ОСОБА_7 надаються освітні послуги дошкільної та позашкільної освіти, ціна оплати за один календарний місяць яких складає 8000грн.(п. 6.3 вказаного договору).

Згідно договору про надання освітніх послуг від 28.10.2022р. укладеного між ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 надаються освітні послуги дошкільної та позашкільної освіти, ціна оплати за один календарний місяць яких складає Ціна за оплату послуг за один календарний місяць становить 8000 грн.(п. 6.3 вказаного договору).

Позивач несе матеріальні витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_6 , що за період з лютого 2023 по листопад 2024 складають 53694,13грн.

Згідно договору про надання освітніх послуг від 27.06.2024р. укладеного між ТОВ «Приватний ліцей «ВІЛЛА СКУЛ Фемелі» та ОСОБА_1 , ОСОБА_8 надаються освітні послуги повної загальної освіти.

Вартість послуг за перший семестр 2024/2025 року становить 69000грн. (п.6.5.1 вказаного договору).

Згідно додаткової угоди до договору № 81 від 27.06.2024р. про надання освітніх послуг від 05.11.2024 року ОСОБА_12 надаються послуги з забезпечення харчування в освітньому закладі з 04.11.2024, вартість яких становить 3000грн.

Крім того, позивач несе матеріальні витрати на підтримання здоров`я ОСОБА_8 , які за період з серпня 2023 по вересень 2024 становлять 60661грн.

Окрім витрат на забезпечення освіти та здоров`я дітей позивач витрачає кошти на купівлю одягу та інших речей особистого вжитку ,за період з 10.02.2024 по 27.11.2024 року позивачем сплачено 48400,13грн. на придбання одягу.

Згідно довідки ТОВ «НВК «Світязь» № 277-С від 01.05.2025 року ОСОБА_2 за період з травня 2024 квітень 2025 отримав дохід в розмірі 96120 грн.

Згідно довідки АТ «КБ «Глобус» ОСОБА_2 за період з 27.03.2025р. по 30.04.2025р. отримав заробітну плату в розмірі 3520грн.

Зі змісту характеристики №135 від 30.04.2025 вбачається ,що відповідач також працевлаштований в Благодійній організації "Благодійний фонд "Литаври" на посаді заступника директора з 03.03.2022.

Задовольняючи позов, суд , врахувавши спосіб життя ОСОБА_2 , а саме перерахування коштів на рахунки дітей та позивача в значних розмірах, а також купівлю дорогих подарунків та його витрати на організацію свого дозвілля разом із дітьми за кордоном та в закладах готельного господарства на території України, виходив з того, що реальний дохід відповідача перевищує заробітну плату, отриману на місцях офіційного працевлаштування,на підставі чого дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 40 000 грн. щомісячно.

Проте, колегія суддів вважає, що з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього без належного з`ясування обставин справи та обґрунтування розміру присуджених відповідачеві аліментів.

Згідно із ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК).Ці дані встановлюються такими засобами: 1 письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.(ст.77 ч.1) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.(ч.2 ст.78 ЦПК) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.79 ЦПК) Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.(ст.80 ЦПК).

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

За ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .Відповідно до ч.2 цієї статті , розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина 3 зазначеної статті також встановлює, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 84 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при постановленні рішення хоча і звернув увагу те, що позивач не надала доказів обставин , на які вона посилається в обгрунтування заявленого нею розміру аліментів,зокрема, щодо стану здоров`я , працездатності , наявності нерухомого майна, стабільного доходу, проте , визначаючи аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно , суд не врахував що позивач взагалі не надала доказів у вигляді документів щодо дійсного матеріального становища платника аліментів і розміру доходів, які обов`язково підлягають з`ясуванню при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на те, що позивач не надала доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, заслуговують на увагу..

Доказів того, що відповідач отримує дохід, достатній для сплати ним аліментів й у стягнутому судом розмірі, позивач також не надала і у справі вони відсутні, зокрема, щодо матеріального становища, працездатності платника аліментів ,відсутності у нього за законом інших утриманців. ОСОБА_1 не надала суду будь-яких достатніх і достовірних доказів можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 40000 грн. щомісячно.

Суд вказане залишив поза увагою і при визначенні розміру аліментів, не оцінив належним чином факт відсутності доказів офіційного матеріального становища відповідача, що свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Відповідач в добровільному порядку перераховував кошти на потреби дітей, однак, не систематично, а саме: 4835,70грн. 13.08.2021, 4835,70грн. 13.08.2021, 19900,00грн. 30.11.2021, 5970,00грн. 07.12.2021, 23832,24грн. 30.12.2021, 26653,19грн. 06.02.2022р., 3972,04грн. 30.12.2021, 8557,00грн. 23.02.2022, 2985,00грн. 19.04.2022, 14975,00грн. 12.05.2022.

Крім того, ОСОБА_2 в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання дітей, а саме: з листопада 2023 по грудень 2023 в розмірі 4000 грн. на всіх трьох дітей, за лютий-березень 2025 в розмірі 9000 грн. на всіх трьох дітей за кожен місяць.

Згідно довідки ТОВ «НВК «Світязь» № 277-С від 01.05.2025 року ОСОБА_2 за період з травня 2024 квітень 2025 отримав дохід в розмірі 96120 грн.

Згідно довідки АТ «КБ «Глобус» , ОСОБА_2 за період з 27.03.2025р. по 30.04.2025р. отримав заробітну плату в розмірі 3520 грн.

Інших доказів про більший розмір доходів ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Посилання позивача на спосіб життя відповідача , вартість його відпочинку колегія суддів оцінює критично, оскільки: 22.06.2024 між відповідачем та ФОП ОСОБА_11 укладено договір про організацію занять школи становлення чоловіків "Анкор", за умовами якого в період з 22.06.2024 по 05.07.2024 ФОП ОСОБА_11 надавались послуги з проведення виїзних занять школи "Анкор" (садиба Бульбона, с.Товарниця, Путильський р-н, Чернівецька обл.) загальною вартістю 18500 грн, що були оплачені відповідачем; 23.12.2023 року відповідач разом із ОСОБА_8 відпочивали в закладі готельного господарства «Alpin Eco Chalet &Wellness» в гірськолижному курорті Драгобрат Закарпатської області, де вартість двомісного номеру становить 3400за один день; в період з 04.01.2025 по 05.01.2025 року відповідач разом із дітьми відпочивали в закладі готельного господарства «Теремки» Кам`янець Подільського району Хмельницької області, де вартість оренди номерів у вихідні дні становила понад 8000грн. на добу; в період з 21-22 грудня 2024 по 07-09 лютого 2025 відповідач разом із дітьми відпочивав у закладі готельного господарства ARDEN PALACE Medical Resort& SPA у м. Сатанів Хмельницької області, де вартість орендованих номерів становила 30 000 грн. на добу за відпочинок у грудні 2024 сім`я орендувала 2 номери напівлюкс під час відпочинку у лютому 2025 вартістю 3600грн. за 1 людину на добу. Вказане свідчить про те, що відповідач також здійснював витрати в інтересах дітей, що не є підставою для призначення його аліментів у значно збільшеному розмірі.

Крім того, у запереченнях ОСОБА_2 пояснюючи вказані обставини зазначив, що його дружина, яка займається бізнесом фінансувала вказані витрати на відпочинок з дітьми.

З урахуванням викладеного і того, що докази про офіційні доходи відповідача, що містяться в матеріалах справи , не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 40 000 на місяць, колегія суддів вважає висновок суду про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 40000 грн. необґрунтованим, доводи апеляційної скарги підставними і вважає необхідним рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів змінити, визначивши їх у визнаному відповідачем розмірі аліментів у 20 000 грн. щомісячно , починаючи стягнення з 18.04.2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні питання про стягнення аліментів суд не вірно оцінив докази ,не з`ясував дійсні обставини справи, що мають значення для її розгляду , допустив невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи ; невірно застосував та порушив норми права, рішення суду підлягає зміні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задовольняється частково, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, то понесені ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,8 грн. підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2025 року в частині розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів - змінити.

Замість слів «40000» вказати слова «20000 грн.».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 понесені ним за подання апеляційної скарги витрати в сумі 1816,8 грн. за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський