Справа № 337/3911/24
Провадження № 2/337/2640/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Ухань М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» - Балашов В.В. звернувся до суду із позовною заявою у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року, яка складає 116025 грн. 31 коп., та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2022 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 укладений Кредитний договір № 1/4492090. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 70000,00 грн., строком на 36 місяців з 01.02.2022 року до 31.01.2025 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 . Відповідно до Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1,35% від суми кредиту.

Кредитодавець виконав свій переддоговірний обов`язок та надав всю необхідну інформацію до укладання Кредитного договору № 1/4492090 про споживчий кредит в Паспорті споживчого кредиту, де виклав основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та з якими позичальник погодився.

29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимог до позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №1/4492090 від 01.02.2022 року.

У відповідності до умов Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені Договором. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором.

15.09.2023 року передача права вимоги за кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року відбулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги.

15.09.2023 року до ОСОБА_3 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_3 погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 1/4492090. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги ОСОБА_3 була повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 116025,31 грн. що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором.

В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 21.06.2024 року у Позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року (розрахунок на 15.09.2023 року) у розмірі 116025,31 грн., яка складається: рахунок строкової заборгованості 32256,91 грн.; рахунок простроченої заборгованості 30788,09 грн.; рахунок нарахованих відсотків 878,28 грн.; рахунок прострочених відсотків 34147,03 грн.; рахунок комісії 945 грн.; рахунок простроченої комісії 17010грн.

Станом на день подачі позовної заяви Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом.

16.07.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.

Заочним рішенням від 07.10.2024 року, позовні вимоги задоволені в повному обсязі і стягнуто з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року, у загальному розмірі 116025 грн. 31 коп., та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 18.09.2025 року заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2024 року, скасовано і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.09.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представника відповідачки надійшов відзив на позов у якому вказано, що Відповідач не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення комісії на суму.

Законом України «Про споживче кредитування» дійсно передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Втім, як вбачається зі змісту п. 1.4.2. кредитного договору та графіку платежів «види платежів за кредитом» (додаток № 1 до кредитного договору) комісійна винагорода фактично включає в себе плату лише за надання інформації щодо кредиту (суми чергового та наступного платежів розраховані у самому додатку № 1 під час укладення договору, плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги за обслуговування кредиту не нараховується і такі послуги не надаються). Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умовами кредитного договору встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, п. 1.4.2 кредитного договору щодо обовязку позивачальника сплачувати щомісячну комісійну винагороду є нікчемним. Просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії на суму 17955 грн. відмовити.

16.10.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі узагальненими доводами яких зазначено ОСОБА_3 була ознайомлена з умовами Кредитного договору, що підтверджується її особистим підписом. Банк виконав усі умови визначені Договором, та надав кредит відповідачці. Відповідачка мала можливість скористатися своїм правом та протягом перших 14 днів відмовитись від кредиту, про що була повідомлена в розділі 7 Паспорту споживчого кредиту.

Відповідачка вносила оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1/4492090, тобто своїми діями визнала всі умови кредитного договору, в тому числі комісію. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена умовами кредитного договору та знаходить своє підтвердження у ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", у постановах Верховного Суду України, ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Правилах розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Пункт 1.4.2 Кредитного договору щодо комісії яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом, є законним та обґрунтованим. Тому позовні вимоги ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про стягнення заборгованості з Відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача надав заяву про розгляд позовної заяви за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідачки у відзиві просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, надання сторонами відзиву і додаткових пояснень, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

01.02.2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 1/4492090, за умовами якого банк надає Позичальнику кредит в сумі 70000 грн., строком на 36 місяців - з 01.02.2022 року до 31.01.2025 року (включно). Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника. Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1,35% від суми кредиту.

Договір підписано сторонами, які тим самим виявили свою згоду з усіма пунктами і розділами та зобов`язувались його виконувати.

АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» виконав свій обов`язок та надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 70000 грн. шляхом перерахування на її рахунок, що підтверджується платіжними дорученнями №41446268-9 від 01.02.2022 року, №41446268-1 від 01.02.2022 року та випискою по рахунку приватного клієнта №14000-2022/0201.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання повинна була повертати шляхом внесення відповідних платежів.

Однак, відповідачка порушила умови кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати коштів в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року, відповідачка станом на 15.09.2023 року має заборгованість на суму 116025,31 грн., яка складається із: строкової заборгованості 32256,91грн., простроченої заборгованості 30788,09 грн., за відсотками 878,28 грн., за простроченими відсотками 34147,03 грн., комісія 945 грн., прострочена комісія 17010 грн., що також підтверджується виписками з рахунку клієнта ОСОБА_3 за період з 01.02.2022 року по 15.09.2023 року.

29.08.2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено Договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 15.09.2023 року у додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 року, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_3 за Кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року на суму 116025,31 грн.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

15.09.2023 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» оформило повідомлення до ОСОБА_3 , про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1/4492090 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на підставі Договору про відступлення прав вимоги №4-2023 від 29.08.2023 року, та ОСОБА_3 була повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 116025,31 грн., що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором, новому кредитору.

Суду не надано доказів, що відповідачка взяті на себе договірні зобов`язання належним чином виконала, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом сплатила АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» або ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Отже, матеріали справи свідчать, що за відповідачкою існує заборгованість за Кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, однак частково.

Щодо права стягнення комісії, то відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1.35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору.

Щодо стягнення заборгованості за комісії, то відповідно до ч. 1-3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18).

Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів».

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

На підставі частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022року у справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021року у справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021року у справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь- яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до пункту 1.4.2. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 1,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, надання інформації щодо стану заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

За таких обставин положення пункту 1.4.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно- правовими актами.

Сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, суд висновує про відмову в задоволенні вимог позивача, щодо стягнення заборгованості по комісії та простроченої комісії і таким чином заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року складає 98070 грн. 31 коп., з яких: строкова заборгованість 32256,91грн., прострочена заборгованість 30788,09 грн., заборгованість за відсотками 878,28 грн., заборгованість за простроченими відсотками 34147,03 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (, м. Київ, вул. Жилянська, 5Б, оф. 5) заборгованість за кредитним договором № 1/4492090 від 01.02.2022 року, яка складає 98070(дев`яносто вісім тисяч сімдесят) грн. 31 коп., і яка складається із: строкової заборгованості 32256,91грн., простроченої заборгованості 30788,09 грн., за відсотками 878,28 грн., за простроченими відсотками 34147,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (, м. Київ, вул. Жилянська, 5Б, оф. 5) судовий збір у розмірі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 93 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: І.Г.Кучерук