Справа № 195/926/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

(заочне)

21.10.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ земельних ділянок із виділенням часток земельних ділянок у натурі із земельних ділянок, які є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду через представника, адвоката Івахненка О.О., з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ земельних ділянок із виділенням часток земельних ділянок у натурі із земельних ділянок, які є у спільній частковій власності.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, у розмірі 2/3 частки, є власником земельної ділянки, площею 6,1200 гектарів, кадастровий номер :01:005:0421, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та надалі реалізувала своє спадкове право і отримала у спадщину 2/3 частки зазначеної земельної ділянки, що підтверджується: Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 ; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 856; витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 359426909) від 21.12.2023 року.

Також позивачка у справі, на праві спільної часткової власності, 2/3 частки, є власником земельної ділянки, площею 6,4500 гектарів, кадастровий номер :01:004:0165, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та надалі реалізувала своє спадкове право і отримала у спадщину 2/3 частки зазначеної земельної ділянки, що підтверджується: Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 ; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 857; витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 359435386) від 21.12.2023 року.

На сьогоднішній день позивач не може розпорядитись належним чином, на власний розсуд, земельними ділянками отриманими в спадщину, так як її частки земельних ділянок в натурі не виділені і знаходяться в масиві всієї спадкової земельної ділянки відповідно до площі та меж визначених технічною документацією із землеустрою.

Інший спадкоємець, відповідач 1 у справі ОСОБА_2 , до теперішнього часу не оформила своє право на спадщину по залишковим часткам земельних ділянок у розмірі 1/3 частки і не вчиняє ніяких відповідних дій щодо реалізації свого спадкового права.

Інший спадкоємець, відповідач 2 у справі ОСОБА_3 (син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ), від своєї 1/3 частки земельних ділянок відмовився на користь позивачки, про що нотаріусом вчинено запис у зазначених вище свідоцтвах про право на спадщину за законом.

Відповідно позивачка та відповідач 1 не можуть дійти згоди щодо порядку управління та володіння земельними ділянками в натурі та не можуть дійти згоди щодо можливості оформлення поділу спадкових земельних ділянок в натурі в нотаріальному порядку, тому спір може бути вирішений судом.

Ухвалою судді від 18.06.2025 у справі було відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження.

Представник позивачки - адвокат Івахненко О.О. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відзив на позовну заяву відповідачі не надали.

Відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, були повідомлені про розгляд справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеного не пізніше ніж за десять днів додати відповідного судового засідання, так як поштові конверти з повідомленням та копіями матеріалів справи повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, в судове засідання відповідачі не з`явилися без поважних на те причин, не надали відзив на позов, та іншим чином не спростували обставини викладені у позовній заяві, а так само не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, у розмірі 2/3 частки, є власником земельної ділянки, площею 6,1200 гектарів, кадастровий номер :01:005:0421, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог чинного законодавства позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та надалі реалізувала своє спадкове право і отримала у спадщину 2/3 частки зазначеної земельної ділянки, що підтверджується: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с.13); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 856 (а.с.15); витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 359426909) від 21.12.2023 року (а.с.16).

Також позивачка у справі, на праві спільної часткової власності, 2/3 частки, є власником земельної ділянки, площею 6,4500 гектарів, кадастровий номер :01:004:0165, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та надалі реалізувала своє спадкове право і отримала у спадщину 2/3 частки зазначеної земельної ділянки, що підтверджується: Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с13); Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 857 (а.с.18); витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 359435386) від 21.12.2023 року (а.с.19).

На сьогоднішній день позивач не може розпорядитись належним чином, на власний розсуд, земельними ділянками отриманими в спадщину, так як її частки земельних ділянок в натурі не виділені і знаходяться в масиві всієї спадкової земельної ділянки відповідно до площі та меж визначених технічною документацією із землеустрою.

Інший спадкоємець, відповідач 1 у справі ОСОБА_2 , до теперішнього часу не оформила своє право на спадщину по залишковим часткам земельних ділянок у розмірі 1/3 частки і не вчиняє ніяких відповідних дій щодо реалізації свого спадкового права.

Інший спадкоємець, відповідач 2 у справі ОСОБА_3 (син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ), від своєї 1/3 частки земельних ділянок, відмовився на користь позивача, про що нотаріусом вчинено запис у зазначених вище свідоцтвах про право на спадщину за законом (а.с.115).

Відповідно позивач та відповідач 1 не можуть дійти згоди щодо порядку управління та володіння земельними ділянками в натурі та не можуть дійти згоди щодо можливості оформлення поділу спадкових земельних ділянок в натурі в нотаріальному порядку, тому спір може бути вирішений судом.

На підставі звернення позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , який має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №011834 (виданий відповідно до протоколу Кваліфікаційної комісії від 27.11.2014 року № 10), ліцензію № 0025 від 14.06.2011 на право легального користування програмним забезпеченням Геодезична Інформаційна система 6, відповідно до чинного законодавства розробив варіант розподілу та можливості виносу в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок.

Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості розподілу земельної ділянки із виділенням в натурі на місцевості, від 06 червня 2025 року, по варіанту розподілу з виділенням в натурі (на місцевості), можливо здійснити реальний розподіл з виділенням в натурі на місцевості, земельної ділянки площею 6,1200 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0421, цільове призначення відповідно до КВЦПЗД: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розподіл можливо здійснити з можливістю виділення в натурі (на місцевості) двох земельних ділянок, а саме: земельну ділянку площею 4,0800 га., що складає 2/3 частини від загальної площі 6,1200 гектарів з кадастровим номером :01:005:0421, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 856, - в особисту приватну власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 ); земельну ділянку площею 2,0400 га., що складає 1/3 частини від загальної площі 6,1200 гектарів з кадастровим номером :01:005:0421, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2015 року зареєстрованому в реєстрі за № 773 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити як спадщину, з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства.

Виконавець розробив варіант розподілу та можливості виносу меж: 2/3 частки земельної ділянки на ОСОБА_1 та 1/3 на ОСОБА_4 .

Висновком щодо технічної можливості виділення в натурі на місцевості було враховано можливість під`їзду до обох земельних ділянок із західної, південної та північних сторін по 5 метровій ґрунтовій дорозі та з можливістю обробітку обох сформованих земельних ділянок.

В зв`язку з чим даний висновок є рекомендованим, як такий, що здійснює можливість виділення в натурі (на місцевості) двох земельних ділянок із збереженням: зовнішніх меж, розмірів, виду використання, цільового призначення, виду угідь, загальної площі та іншим характеристикам земельної ділянки, що виносяться.

Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості розподілу земельної ділянки із виділенням в натурі на місцевості, від 06 червня 2025 року (а.с.21-26), по варіанту розподілу з виділенням в натурі (на місцевості), можливо здійснити реальний розподіл з виділенням в натурі на місцевості, земельної ділянки площею 6,4500 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0165, цільове призначення відповідно до КВЦПЗД: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розподіл можливо здійснити з можливістю виділення в натурі (на місцевості) двох земельних ділянок, а саме: земельну ділянку площею 4,3000 га., що складає 2/3 частини від загальної площі 6,4500 гектарів з кадастровим номером :01:004:0165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 857, - в особисту приватну власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 ); земельну ділянку площею 2,1500 га., що складає 1/3 частини від загальної площі 6,4500 гектарів з кадастровим номером :01:004:0165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 083894, виданого Томаківською районною адміністрацією Дніпропетровської області від 28 липня 2005 року, зареєстрованому за № 02 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити як спадщину, з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства.

Виконавець розробив варіант розподілу та можливості виносу меж: 2/3 частки земельної ділянки на ОСОБА_1 та 1/3 на ОСОБА_4 .

Висновком щодо технічної можливості виділення в натурі на місцевості було враховано можливість під`їзду до обох земельних ділянок із західної, південної та північних сторін по 5 метровій ґрунтовій дорозі та з можливістю обробітку обох сформованих земельних ділянок.

В зв`язку з чим даний висновок є рекомендованим, як такий, що здійснює можливість виділення в натурі (на місцевості) двох земельних ділянок із збереженням: зовнішніх меж, розмірів, виду використання, цільового призначення, виду угідь, загальної площі та іншим характеристикам земельної ділянки, що виносяться.

Відповідно мається технічна можливість поділу земельної ділянки з виділенням в натурі на місцевості кожній із сторін відокремленої частини земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України без втрати цільового призначення майна.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 липня 2021 року по справі №310/7011/17.

Згідно ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, можливий виділ в натурі позивачу земельних ділянок, які відповідають їй частці у праві спільної часткової власності

Згідно з висновками суб`єкта оціночної діяльності, станом на 10.06.2025 року, дійсна ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0421 складає 112 000,00 грн.; дійсна ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0165 складає 118 000,00 грн. (а.с.27-28).

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,89,137,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ земельних ділянок із виділенням часток земельних ділянок у натурі із земельних ділянок, які є у спільній частковій власності - задовольнити.

Поділити земельну ділянку площею 6,1200 гектарів з кадастровим номером :01:005:0421, та виділити в натурі (на місцевості):

- земельну ділянку площею 4,0800 га., що складає 2/3 частини від загальної площі 6,1200 гектарів з кадастровим номером :01:005:0421, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 856, - в особисту приватну власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 );

- земельну ділянку площею 2,0400 га., що складає 1/3 частини від загальної площі 6,1200 гектарів з кадастровим номером :01:005:0421, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2015 року зареєстрованому в реєстрі за №773 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити як спадщину,

з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства.

Поділити земельну ділянку площею 6,4500 гектарів з кадастровим номером :01:004:0165, та виділити в натурі (на місцевості):

- земельну ділянку площею 4,3000 га., що складає 2/3 частини від загальної площі 6,4500 гектарів з кадастровим номером :01:004:0165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2023 року зареєстрованому в реєстрі за №857, - в особисту приватну власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 );

- земельну ділянку площею 2,1500 га., що складає 1/3 частини від загальної площі 6,4500 гектарів з кадастровим номером :01:004:0165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №083894, виданого Томаківською районною адміністрацією Дніпропетровської області від 28 липня 2005 року, зареєстрованому за №02 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити як спадщину,

з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 1150,00 грн. з кожного.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: Л. А. Кондус