справа №176/4063/25
провадження №2-н/176/573/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши заяву Красноармійського управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,-

В С Т А Н ОВ И В:

17 жовтня 2025 року заявник Красноармійське управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» звернулося до суду через систему "Електронний Суд" з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, а також суму судового збору у розмірі 242,24 грн.

Розглянувши матеріали за заявою Красноармійського управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами п.4,5 ч.2ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, суд зазначає, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, представник заявника Красноармійське управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 3245,10 грн; 3% річних 198,20 грн; суму інфляційних втрат 528,13 грн; суму судового збору - 242,24 грн.

При цьому в заяві не зазначено за який період виникла вказана заборгованість.

На підтвердження заяви представником Красноармійського управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» надано розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що борг ОСОБА_1 складає 3245,10 грн., проте невідомо за який період виник цей борг, та за якою адресою.

Крім того, представник заявника у заяві просить стягнути з боржника три процента річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 198,20 грн. та суму інфляційних втрат 528,13 грн., проте відповідний розрахунок не надано.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до законодавства заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, однак наданий заявником розрахунок заборгованості не відповідає вказаним критеріям, неможливо встановити межі позовної давності виникнення боргу в розмірі 3245,10 грн, відсутній розрахунок трьох процентів річних, та інфляційних втрат, що свідчить про наявність цивільно-правового спору, тому суд вважає відмовити Красноармійському управлінню по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» у видачі судового наказу.

Тобто, вимога щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, враховуючи, що до заяви Красноармійського управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості, а суд позбавлений можливості самостійно визначити правильний розрахунок, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.160,161,163,165,259,260,353,354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Красноармійського управління по газопостачанню та газофікації приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного суду.

Суддя