УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівному справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Нікольченка Бориса Борисовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,

У С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2025 року представником позивача адвокатом Нікольченком Б.Б. сформовано в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, яка надійшла до суду 15 жовтня 2025 року, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 20 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заяви вказує, що 10 липня 2025 року між адвокатом Нікольченком Б.Б. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів. За умовами укладеного договору адвокат надає клієнту правничу допомогу у справі щодо стягнення грошової компенсації за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні. На виконання взятих на себе зобов`язань адвокатом було забезпечено правовий супровід вказаної справи при розгляді її Рівненським міським судом Рівненської області. При наданні правничої допомоги повноважним представником Дорощук Н.І. вжито заходів щодо професійної підготовки до розгляду справи, забезпечено ґрунтовне вивчення чинного законодавства, якими врегульовуються спірні правовідносини сторін, проаналізовано практику застосування такого законодавства та практику Верховного Суду з приводу вирішення подібних спорів. Адвокатом було здійснено складання позовної заяви, забезпечено реалізацію прав і обов`язків позивача під час здійснення цивільного судочинства по вирішенню спору. Повнота та належність виконання зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги підтверджується складеним та підписаним сторонами Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги (акт від 10 жовтня 2025 року), за змістом якого сторони визначили вид наданої правової допомоги, детальний її опис та обсяг, а також засвідчили відсутність у сторін договору будь-яких заперечень та зауважень з приводу його виконання. Вартість правової допомоги та порядок її оплати сторонами передбачено умовами укладеного договору, за змістом якого сторонами погоджено визначення фіксованого розміру вартості правової допомоги, зокрема за надання правничої допомоги клієнту у суді першої інстанції сторонами узгоджено фіксовану вартість гонорару у розмірі 20 000 грн 00 коп. Визначений сторонами гонорар має бути оплачений в строк, встановлений в рахунку на оплату №13/10/2025 від 13 жовтня 2025 року.

20 жовтня 2025 року від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких він просить відмовити в її задоволенні.

У запереченнях, зокрема, вказує, що позивач до закінчення судових дебатів у справі не заявив клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу і про те, що відповідні докази ним будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи положення ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Нікольченка Б.Б., звернулася до суду з позовом до Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія», в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 775 466 грн 00 коп. В позовній заяві вказано попередній розрахунок суми судових втрат, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 7 754 грн 66 коп. та витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 20 000 грн 00 коп. Доказів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано не було.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 до Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати задоволено. Стягнуто з Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 775 466 грн 00 коп. Стягнуто з Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 877 гривень 33 копійки. Повернуто ОСОБА_1 частину судового збору у розмірі 3 877 гривень 33 копійки, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 14 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом із тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання часових меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, суд вказує, що вказівка у частині восьмій статті 141 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап перед ухваленням судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте, підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Судом встановлено, що ні позивач, ні її представник адвокат Нікольченко Б.Б. не подавали заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що докази щодо розміру правничої допомоги буде подано після рішення суду. В заяві поданої адвокатом Нікольченком Б.Б. 08 жовтня 2025 року про розгляд справи без участі позивача та її представника такої заяви також зроблено не було.

Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, представник позивача Нікольченко Б.Б. сформував в системі «Електронний суд» 14 жовтня 2025 року, яка зареєстровано судом 15 жовтня 2025 року, тобто після того як суд ухвалив рішення по справі.

Зазначення у позові вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті професійної правничої допомоги не може розцінюватись як подання стороною в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяви про те, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи передбаченої ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяви позивача (представника позивача), суд вирішив питання про судові витрати під час ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки суд, ухвалюючи рішення у справі, вирішив питання щодо розподілу підтверджених доказами судових витрат, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому у задоволенні заяви про розподіл судових витрат належить відмовити.

Керуючись ст. 141, 260, 270, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Нікольченка Бориса Борисовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 21 жовтня 2025 року.

Суддя О.О. Першко