Справа № 212/7977/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У липні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем укладено кредитний договір № 975470692 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 6 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 18.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 6 000,00 грн на банківську картку відповідача №5457-08ХХ-ХХХХ-5478, тобто виконало свої зобов`язання в повному обсязі. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово був продовжений. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 134 від 18.05.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. На підставі Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21 342,00 грн. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором, згідно з Реєстром боржників за Договором факторингу № б/н від 04.06.2025, на загальну суму 21 342,00 грн.
Отже, відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на момент подання позовної заяви має заборгованість у розмірі 21 342 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 15 342 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за Кредитним договором №975470692 від 18.03.2021 року у загальному розмірі 21 342,00 грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено.
Представник позивача у судове засідання не прибув, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки представника позивача у судове засідання просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.03.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Кредитний договір № 975470692, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в сумі 6 000,00 грн. (а.с. 19-21)
Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5ТК98. 18.03.2021 року.
Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредият та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів.
Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Кредитний договір був укладений на підстав Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 18.03.2021 року, подано ОСОБА_1 , яка містить анкетні данні останньої, реквізити платіжного засобу (номер карти) тощо. (а.с. 30)
Згідно з Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній систему ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 18.03.2021 здійснила акцепт оферти за Кредитним договором (підписання договору одноразовим ідентифікатором) (а.с.43).
На підтвердження позовних вимог позивачем також надано до суду копію Правил надання грошових котів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в редакції, яка діє з 01.12.2021 року. (а.с. 31-36)
Відповідно до платіжного доручення від 18.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 . (а.с. 44)
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх обов`язків за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року, у останньої перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» наявна заборгованість на загальну 13 338,00 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 7 338,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості. (а.с. 90)
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрах прав вимоги. (а.с. 41-44)
28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. (а.с. 49-62)
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №134 від 18.05.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року на загальну суму 13 338 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 7 338 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 62)
05 серпня 2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених в реєстрах прав вимоги. (а.с. 65-70)
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року на загальну суму 21 342 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 15 342 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 76-77)
Вказана сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року перед ТОВ «Таліон плюс» підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи. (а.с. 91)
04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, зазначених в Реєстрах боржників. (а.с. 81-87)
Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року на загальну суму 21 342 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 15 342 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 78-79)
Вказана сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року перед ТОВ «Юніт капітал» підтверджується відповідною випискою з особового рахунку за вказаним Кредитним договором. (а.с. 88)
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.
Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Крім того, судом враховано і висновок Верховного Суду, зроблений в постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18, за яким згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Тож, як було установлено судом сторонами при укладенні кредитного договору було погоджено всі істотні умови договору в тому числі порядок нарахування та розмір відсотків за кредитним договором.
Судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 18.03.2021 року.
Проте, відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору, заборгованість за тілом кредиту та відсотками у встановлений строк не погасила.
Так, відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року, наданої позивачем, до ФК «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги на загальну суму 21 342 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 15 342 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 88)
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалась та відзив до суду не подала, будь-яких заперечень щодо обставин справи, доказів на спростування доводів позивача від ОСОБА_1 до суду не надходило.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021року належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Кредитним договором № 975470692 від 18.03.2021 року у загальному розмірі 21 342 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по кредиту, 15 342 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено таке.
Відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу суду надав: договір про надання правничої допомоги № 05/06/2025-01 від 05.06.2025 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 05/06/2025-01 від 05.06.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги згідно договору № 05/06/2025-01 від 05.06.2025 року з описом та вартістю наданих послуг, згідно яких загальна вартість послуг з надання правової допомоги за виконані роботи складає 7 000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн. відповідають критерію розумності, співмірності із виконаною роботою, а тому вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст. 11, 207, 526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 12, 76, 81, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №975470692 від 18.03.2021 року у загальному розмірі 21 342 грн (двадцять одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений та підписаний 22 жовтня 2025 року.
Суддя: О. Н. Борис