Провадження №2/523/1934/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" жовтня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/20203/24 за позовною заявою органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 07.11.2022 року відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що проживання із матір`ю загрожує дитині, її життю та здоров`ю.

Згідно Розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 403р від 09.11.2022 року «Про заходи щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » неповнолітню дитину відібрано від матері, ОСОБА_1 . Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради № 186 від 09.11.2022 року неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поставлено на первинний облік.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду цивільної справи № 523/14936/22 від 26.09.2023 року неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто із ОСОБА_1 аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на користь і утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .

Розпорядженням Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 635р від 23.11.2023 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до Довідки КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» № 95 від 06.11.2023 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у вищезазначеному закладі на повному державному забезпеченні із 25.09.2023 року.

Під час підготовки висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації, мати неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до служби щодо порушеного питання не зверталась, не повідомила чи подала вона відповідну заяву щодо повернення дитини до суду, а також не надала жодних документів, які б підтверджували її участь у вихованні дитини та спроможності повернути її до себе у родину.

Оскільки, відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виховання своєї дитини, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дитиною, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 17.04.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12.08.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем проживання відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи за відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради - Боднарчук О. в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_2 . Батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 22.07.2008 року.

Відомості про батька дитини ОСОБА_3 до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 11.11.2022 року.

Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 07.11.2022 року відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що проживання із матір`ю загрожує дитині, її життю та здоров`ю.

З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.11.2024 року № 01-05-3/811 вх, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також вищевказаним висновком встановлено, що згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 734 ССД/01-29 від 02.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 із 06.02.2018 року без подальшої реєстрації на території міста Одеси.

Відповідно до інформації Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 5268/24.26-19 від 01.12.2023 року у неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає рідних братів чи сестер.

Згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 725 ССД/01-29 від 26.07.2024 року місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 із 01.06.2009 року.

Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 07.11.2022 року відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що проживання із матір`ю загрожує дитині, її життю та здоров`ю.

Згідно Розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 403р від 09.11.2022 року «Про заходи щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » неповнолітню дитину відібрано від матері, ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради № 186 від 09.11.2022 року неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поставлено на первинний облік.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду цивільної справи № 523/14936/22 від 26.09.2023 року неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто із ОСОБА_1 аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на користь і утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .

Розпорядженням Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 635р від 23.11.2023 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до Довідки КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» № 95 від 06.11.2023 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у вищезазначеному закладі на повному державному забезпеченні із 25.09.2023 року.

Відповідно до Довідки служби у справах дітей Одеської міської ради № 08/517/1 від 19.12.2023 року на момент влаштування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація про наявність ощадної книжки відсутня.

КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради надано висновок від 16.02.2023 року про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою об`єктивного та всебічного розгляду порушеного питання, спеціалістами територіального відділу служби у Пересипському районі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлено листа з повідомленням про вручення поштового відправлення № 9290 від 18.09.2024 року, з рекомендацією звернутися особисто або надати на адресу служби засобами поштового, електронного зв`язку інформацію та документи, які б підтверджували її участь у вихованні та утриманні дитини, але у зв`язку із закінченням терміну зберігання конверт із рекомендованим повідомленням для ОСОБА_1 повернувся на адресу служби.

Згідно з протоколом бесіди в телефонному режимі від 23.07.2024 року проведеної працівниками територіального відділу служби у Пересипському районі із гр. ОСОБА_5 , яка є рідною тіткою неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясовано, що вона тривалий час не спілкується із своєю сестрою ОСОБА_1 , про її місцезнаходження та місце проживання інформацією не володіє. Зі слів ОСОБА_5 , останнє місце проживання матері дитини було за адресою: АДРЕСА_2 , остання проживала там разом із своїм співмешканцем, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями та не займалась вихованням своєї доньки ОСОБА_2 . На теперішній час, як повідомила ОСОБА_5 , вона відвідує свою племінницю в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області», але матері дитини там не помічала, хоча дитина, маючи проблеми зі станом здоров`я, весь час потребує материнської підтримки та любові. Як зазначила ОСОБА_5 до своїх батьківських обов`язків матір ставилась дуже безвідповідально та на теперішній час не змінила своє ставлення до доньки та не виправилась.

Відповідно до Довідки КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» № 389 від 06.08.2024 року за весь період перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вищевказаному закладі, мати жодного разу не приходила до своєї доньки та подальшою долею не цікавилася.

За інформацією, наданою Центром соціальних служб Одеської міської ради № 04/01-3236 від 17.10.2024 року, фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС Одеської міської ради у Пересипському районі 23.09.2024 року та 25.09.2024 року здійснені виходи для проведення оцінки потреб сім`ї/особи матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , але двері ніхто не відчинив. Для матері гр. ОСОБА_1 були залишені інформаційні матеріали та запрошення на прийом до ЦСС Одеської міської ради, проте до відділу ОСОБА_1 не звернулася та не зателефонувала. У зв`язку із вищевикладеним, здійснити відповідну соціальну роботу та скласти акт оцінки потреб сім`ї/особи не виявилося можливим. Вказана родина під соціальним супроводом як така, що перебуває у складних життєвих обставинах у ЦСС Одеської міської ради не перебуває.

Відповідно до інформації Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4708/24.26-19 від 02.08.2024 року актового запису про смерть відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.

У друкованому засобі масової інформації - газеті «Одеські вісті» у випуску № 39 (5576) від 26.09.2024 року розміщено оголошення щодо розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для з`ясування її думки стосовно позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 943/16617 від 12.08.2024 року згідно інформації Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває. Відомості відсутні.

Відповідно до листа ДУ «Одеський слідчий ізолятор» № 5/6-14460 від 15.08.2024 року згідно обліку ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше в установі не утримувалася та станом на 09.08.2024 року не утримується.

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради № 19.02-08/468 від 23.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала в управлінні соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримувала державну соціальну допомогу особі з інвалідністю з дитинства на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допомогу було призупинено в грудні 2022 року, інші види допомог на вищевказану дитину не оформлювались.

Згідно з інформацією, наданою Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 131244 від 05.08.2024 року, на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження стосовно стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за виконавчим документом № 523/14936/22 виданим Суворовським районним судом м. Одеси.

Відповідно до інформації, наданої Одеським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Одеській області № 60 вх.10590 від 09.09.2024 року, при проведені перевірки за наявним облікам Національної поліції, а саме бази ІПНП «Цунамі» встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КпАП України від 07.11.2022 року. До кримінальної відповідальності не притягувалась.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 353342822 від 07.11.2023 року право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровано.

Мати неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 до служби щодо розгляду порушеного питання так і не звернулася, не повідомила чи подала вона відповідну заяву щодо повернення дитину до суду, а також не надала жодних документів, які б підтверджували її участь у вихованні дитини та спроможності повернути її до себе у родину.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідачка ОСОБА_1 взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї неповнолітньої дитини. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачкою та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння її вікових психологічних особливостей. Матір дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками.

Крім того, така поведінка матері суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Вказані принципи відповідачка, як матір, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батьків по вихованню неповнолітньої дитини.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачка тривалий час ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявила інтересу до стану її здоров`я, не цікавляться фізичним, моральним і духовним розвитком неповнолітньої дитини, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн за вимогу немайнового, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2024 року (рік звернення до суду з позовом).

Керуючись ст.ст. 164, 166, 170, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1211/одна тисяча двісті одинадцять/грн. 20 коп.

Учасники справи:

Позивач: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, пр-т. Князя Володимира Великого, 106.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП суду невідомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 - 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер