Справа № 125/634/24
Провадження № 22-ц/801/2256/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 рокуСправа № 125/634/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Закерничної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №125/634/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мотальовою-Кравець Валерією Юріївною на рішення Барського районного суду Вінницької області від 16 липня 2025 року, яке ухвалив суддя Хитрук В.М. в Барському районному суді Вінницької області, повний текст складено 16 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 28408-11/2022. Крім того, 21 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33452-02/2023.

26 вересня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 28408-11/2022 в розмірі 52650 грн, з яких: 13500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 39150 грн сума заборгованості за процентами; та за кредитним договором № 33452-02/2023 в розмірі 14620 грн, з яких: 3800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10820 грн сума заборгованості за відсотками.

26 березня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12112-03/2023. 12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» укладено Договір факторингу №12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит», передає (відступає) ТОВ «Інвеструм Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Інвеструм Груп» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-1 від 27 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 5141,20 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3141,20 грн сума заборгованості за процентами.

Крім того, 28 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78588846. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників №9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12687,50 грн, з яких: 3500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9187,50 грн сума заборгованості за процентами.

Також 01 липня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4355120. 10 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфа», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфа» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників від 10 серпня 2023 року до Договору факторингу № 10-08/2023 від 10 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8500 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500 грн сума заборгованості за процентами.

Таки чином, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №28408-11/2022 в розмірі 52650 грн, за кредитним договором №33452-02/2023 в розмірі 14620 грн, за кредитним договором №12112-03/2023 в розмірі 5141,20 грн, за договором позики №78588846 в розмірі 12687,50 грн, за договором позики №4355120 в розмірі 8500 грн, а всього 93598,70 грн, а також судові витрати.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 16 липня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором № 28408-11/2022 у розмірі 52650 грн, за кредитним договором № 33452-02/2023 у розмірі 14620 грн, за кредитним договором № 12112-03/2023 у розмірі 5141,20 грн, за договором позики № 78588846 у розмірі 12687,50 грн, за договором позики № 4355120 у розмірі 8500 грн, а всього 93598,70 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а тому є незаконним. Просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та не взяв до уваги, що нарахування відсотків відбувалося з порушенням законодавства, а також те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не набуло право вимоги до відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 28408-11/2022. Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті товариства та беззастережно приєднався до умов договору.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором. Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання.

26 вересня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 28408-11/2022 в розмірі 52650 грн, з яких: 13500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 39150 грн сума заборгованості за процентами; 0,00 грн сума заборгованості за пенею.

21 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33452-02/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті товариства та беззастережно приєднався до умов договору. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання.

26 вересня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників.

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 33452-02/2023 в розмірі 14620 грн, з яких : 3800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10820 грн сума заборгованості за відсотками.

26 березня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12112-03/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті товариства та беззастережно приєднався до умов договору. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання.

12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» укладено Договір факторингу №12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит», передає (відступає) ТОВ «Інвеструм Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Інвеструм Груп» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-1 від 27 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 5141,20 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3141,20 грн сума заборгованості за процентами; 0,00 грн сума заборгованості за пенею.

28 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78588846.

Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті товариства та беззастережно приєднався до умов договору.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників №9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12687,50 грн, з яких: 3500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9187,50 грн сума заборгованості за процентами; 0,00 грн сума заборгованості за пенею.

01 липня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4355120, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті товариства та беззастережно приєднався до умов договору. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання.

10 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфа», передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфа» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників від 10 серпня 2023 року до Договору факторингу № 10-08/2023 від 10 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8500 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500 грн сума заборгованості за процентами; 0,00 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами щодо повернення коштів, сплати процентів не виконав, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28408-11/2022 в розмірі 52650 грн, за кредитним договором № 33452-02/2023 в розмірі 14620 грн, за кредитним договором № 12112-03/2023 в розмірі 5141,20 грн, за договором позики № 78588846 в розмірі 12687,50 грн, за договором позики № 4355120 в розмірі 8500 грн, а загалом у розмірі 93598,70 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитами є обґрунтованими.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Частиною 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Із вказаних норм права та із аналізу матеріалів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування.

Положення ст. 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі, що переглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

ОСОБА_1 не заявляв зустрічні позовні вимоги щодо безгрошовості кредитних договорів на підставі положень ст.1051 ЦК України, тому вимога про стягнення заборгованості за основною сумою боргу за кредитними договорами є обґрунтованими, та підлягають до задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками.

Щодо договору №28408-11/2022 від 25 листопада 2022 року.

Як вбачається з договору № 28408-11/2022 від 25 листопада 2022 року, сторони обумовили строк кредиту: 25 днів, тобто до 19 грудня 2022 року (пункт 1.2. договору).

Відповідно до п.1.3 відсоток за користування кредитом складає 0,50% на добу.

Надалі було укладено ряд Додаткових угод, остання до 19 березня 2023 року (а.с.14 9).

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору після додаткової угоди про продовження строку до 19 березня 2023 року матеріали справи не містять.

Тобто, право ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору та додаткових угод після 19 березня 2023 року, тому, починаючи із зазначеної дати, позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

До стягнення підлягають проценти нараховані з 25 листопада 2022 року по 19 березня 2023 року, тобто за 115 днів.

Щодо договору № 33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року.

Договором № 33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року, сторони обумовили строк кредиту: 23 днів, тобто до 15 березня 2023 року (пункт 1.2. договору). Надалі було укладено додаткову угоду про продовження строку договору до 25 березня 2023 року (а.с.28).

Відповідно до п.1.3 відсоток за користування кредитом складає 1,00% на добу.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору №33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року, після 25 березня 2023 року матеріали справи не містять.

До стягнення підлягають проценти нараховані з 21 лютого 2023 року по 25 березня 2023 року, тобто за 33 дні.

Щодо договору № 12112-03/2023 від 26 березня 2023 року.

Як вбачається з договору № 12112-03/2023 від 26 березня 2023 року, сторони обумовили строк кредиту: 14 днів, тобто до 08 квітня 2023 року (пункт 1.2. договору).

Відповідно до п.1.3 відсоток за користування кредитом складає 1,99% на добу.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору № 12112-03/2023 від 26 березня 2023 року, після 08 квітня 2023 року матеріали справи не містять.

До стягнення підлягають проценти нараховані з 26 березня 2023 року по 08 квітня 2023 року, тобто за 14 днів.

Щодо договору № 78588846 від 28 січня 2023 року.

Як вбачається з договору № 78588846 від 28 січня 2023 року, сторони обумовили строк кредиту: 15 днів, тобто до 12 лютого 2023 року (пункт 2.2. договору).

Відповідно до п.2.3 відсоток за користування кредитом складає 2,5% на добу.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору від 28 січня 2023 року матеріали справи не містять.

До стягнення підлягають проценти нараховані з 28 січня 2023 року по 12 лютого 2023 року, тобто за 15 днів.

Щодо договору № 4355120 від 01 липня 2022 року.

Як вбачається з договору № 4355120 від 01 липня 2022 року, сторони обумовили строк кредиту: 10 днів, тобто до 11 липня 2022 року (пункт 2.3.4. договору). Надалі було укладено додаткову угоду про продовження строку договору до 05 квітня 2023 року (а.с.75 93).

Відповідно до п.2.4.1 відсоток за користування кредитом складає 2,2% на добу.

До стягнення підлягають проценти нараховані по 05 квітня 2023 року як встановлено у Додатковій угоді №10 та графіку платежів, тобто за 279 днів.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вказані проценти були нараховані поза межами строку дії договорів. Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять, тому висновки суду про доведеність позову в цій частині є помилковими.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитами за межами строку кредитування відсутні.

Таким чином, за договором за кредитним договором №28408-11/2022 від 25 листопада 2022 року підлягають стягненню відсотки за період з 25 листопада 2022 року по 19 березня 2023 року, тобто за 115 днів, в розмірі 7762,50 грн (13500 грн х 0,5% х 115 днів).

За договором за кредитним договором №33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року підлягають стягненню відсотки за період з 21 лютого 2023 року по 25 березня 2023 року, тобто за 33 дні, в розмірі 1254 грн (3800 грн х 1,00% х 33 дні).

За договором за кредитним договором № 12112-03/2023 від 26 березня 2023 року підлягають стягненню відсотки за період з 26 березня 2023 року по 08 квітня 2023 року, тобто за 14 днів, в розмірі 557,20 грн (2000 грн х 1,99% х 14 днів).

За договором за кредитним договором № 78588846 від 28 січня 2023 року підлягають стягненню відсотки за період з 28 січня 2023 року по 12 лютого 2023 року, тобто за 15 днів, в розмірі 1312,50 грн (3500 грн х 2,5% х 15 днів).

За договором за кредитним договором № 4355120 від 01 липня 2022 року підлягали стягненню відсотки за період з 01 липня 2022 року по 05 квітня 2023 року, тобто за 279 днів, тобто 19641,60 грн (3200 грн тіло кредиту х 2,2% х 279 днів), проте відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому за цим договором сума до стягнення підлягає в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З вищевикладеного, а саме договорів відступлення права вимоги, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право вимоги до відповідача, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню, з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором №28408-11/2022 від 25 листопада 2022 року в розмірі 21262,50 грн, з яких: 13500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7762,50 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року в розмірі 5054 грн, з яких: 3800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1254 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №12112-03/2023 від 26 березня 2023 року в розмірі 2557,20 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 557,20 грн сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 78588846 від 28 січня 2023 року в розмірі 4812,50 грн, з яких: 3500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1312,50 грн сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 4355120 від 01 липня 2022 року в розмірі 8500 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500 грн сума заборгованості за відсотками, а всього 42186,20 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 142 ЦПК України).

Згідно ч.13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позовні вимоги позивача задоволені на 45,07 % (розрахунок 42186,20 грн (задоволена частинна вимог) х 100 : 93598,70 грн (ціна позову) = 45,07 %), а вимоги апеляційної скарги задоволені на 54,93 % (100% - 45,07%).

Позивачем при зверненні в суд з позовом сплачено 3028 грн судового збору, з яких відповідачем належить відшкодувати позивачу 1364,72 грн = (3028 грн х 45,07 % задоволена частина позовних вимог).

Відповідачем ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплачено 3633 грн, з яких позивачем йому має бути відшкодовано 1995,61 грн = (3633 грн х 54,93 % відмовлена частина позовних вимог).

Разом з тим, оскільки ч. 10 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, позивачем, на яку покладається більша сума судових витрат, має бути відшкодована відповідачу різниця між зазначеними сумами, що становить 630,89 грн (1995,61 грн - 1364,72 грн).

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 93598,70 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мотальовою-Кравець Валерією Юріївною задовольнити частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 16 липня 2025 року скасувати та увалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () суму заборгованості:

за кредитним договором №28408-11/2022 від 25 листопада 2022 року в розмірі 21262,50 грн, з яких: 13500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7762,50 грн сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №33452-02/2023 від 21 лютого 2023 року в розмірі 5054 грн, з яких: 3800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1254 грн сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №12112-03/2023 від 26 березня 2023 року в розмірі 2557,20 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 557,20 грн сума заборгованості за відсотками;

за договором позики № 78588846 від 28 січня 2023 року в розмірі 4812,50 грн, з яких: 3500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1312,50 грн сума заборгованості за відсотками;

за договором позики № 4355120 від 01 липня 2022 року в розмірі 8500 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500 грн сума заборгованості за відсотками, а всього 42186,20 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 630,89 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Шемета Т.М.