Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/576/25
Провадження № 2/670/356/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 жовтня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги таким.

10.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4457515 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10800 грн 00 коп. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 4457515 про надання споживчого кредиту від 10.03.2024 перейшло до позивача, про що відповідача було належним чином повідомлено шляхом направлення відповідного текстового SMS-повідомлення.

Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по кредитному договору, яка станом на день укладення договору факторингу від 25 листопада 2024 року № 25/11/2024 становила 67539 грн 00 коп., з яких: 9240 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 52899 грн 00 коп. - заборгованість за процентами, 5400 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими штрафам/неустойкам.

Станом на дату укладення Договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 строк дії договору № 4457515 від 10.03.2024 не закінчився. Тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.11.2024 по 05.03.2025 здійснено нарахування процентів за процентною ставкою - 2,50 % у розмірі 22869 грн 00 коп.

Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 85008 грн 00 коп., яка складається з: 9240 грн 00 коп. заборгованості за основним боргом (сумою кредиту); 52899 грн 00 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором; 22869 грн 00 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 2,50 % за кожен день користування кредитом за період з 26.11.2024 по 05.03.2025 (включно), а також судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп.

Також позивач просить суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України, ухвалити рішення щодо нарахування та стягнення з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання рішення інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості.

Ухвалою від 11.08.2025 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті на 04.09.2025, частково задоволено клопотання представника позивача Дідуха Є.О. про витребування доказів. Витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРИВАТБАНК»: інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 10.03.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 , банком-емітентом якої є АТ «ПРИВАТБАНК», у сумі 10800 грн 00 коп. від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».

04 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 25.09.2025 у зв`язку із відсутністю інформації про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

25 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 21.10.2025 у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.

Представник позивача Дідух Є.О. в судові засідання 04.09.2025, 25.09.2025 та 21.10.2025 не з`явився, однак, 03.09.2025 подав в електронній формі через електронний кабінет заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин, не подала відзиву на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення).

Відтак ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.10.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 10.03.2024 міжОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір № 4457515 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «92578» (а.п. 61-70).

Згідно з п. 1.1. Договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленного товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства.

Відповідно до п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, товариство надає клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10800 грн 00 коп.

Відповідно до п. 1.3. Договору строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору.

Відповідно до підп. 1.3.1. Договору строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені Договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього Договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку Договору відбувається без змін умов цього Договору в бік погіршення для клієнта.

Відповідно до підп. 1.3.2. Договору у клієнта відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до товариства в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.

Відповідно до підп. 1.3.3. Договору рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу».

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 % (п. 1.4. Договору).

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8. Договору).

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 99923,40 % річних (п. 1.5. Договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 108000 грн 00 коп.(п. 1.6. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 .

Відповідно до підп. 9.7.1. Договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання (за зразком, попередньо узгодженим сторонами в Договорі про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів), в особистий кабінет/мобільний застосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис клієнта на Договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. На підписаний сторонами Договір уповноваженим працівником товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу(а.п. 61-70).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4457515 від 10.03.2024 у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 4457515 та Паспортом споживчого кредиту доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, стандартну процентну ставку, відсотки річних, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою, орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом, порядок повернення кредиту (а.п. 58-60, 71, 72).

Згідно з листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . 10.03.2024 на платіжну картку № НОМЕР_4 , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», був зарахований платіж у сумі 10800 грн 00 коп. (а.п. 142, 143).

Згідно з довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 19.12.2024 на картку номер НОМЕР_4 перераховані кошти 10.03.2024 в розмірі 10800 грн 00 коп. (а.п. 79).

25 листопада 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (фактор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) укладено Договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2 (п. 1.1. 1.2. Договору) (а.п. 26-34).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 25 листопада 2024 року за Договором факторингу № 25/11/2024від 25 листопада 2024 року від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості до боржників (а.п. 35).

Перерахування коштів за договором факторингу № 25/11/2024 підтверджується платіжними інструкціями від 05 грудня 2024 року та 06 грудня 2024 року (а.п. 49, 50).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 25 листопада 2024 року (Додаток № 1 до Договору факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада 2024 року) від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшло право вимоги заборгованості боржника: № 361 в реєстрі, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , кредитний договір № 4457515, сума заборгованості за основною сумою боргу 9240 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 52899 грн 00 коп., сума за штрафними санкціями 5400 грн 00 коп., сума заборгованості разом 67539 грн 00 коп., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 199 днів (а.п. 103, 104).

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 4457515 від 10.03.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, наданого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», заборгованість ОСОБА_1 станом на 25 липня 2024 року становить 67539 грн 00 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 9240 грн 00 коп., заборгованість за процентами 52899 грн 00 коп., штрафні санкції 5400 грн 00 коп. Оплата клієнта ОСОБА_1 відбулася 09.04.2024 у розмірі 1200 грн 00 коп., 10.04.2024 - у розмірі 9000 грн 00 коп., частину якої позивач зарахував на погашення заборгованості за тілом кредиту (1560 грн 00 коп.), а частину на погашення заборгованості за процентами (8640 грн 00 коп.) (а.п. 73-78).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за Договором № 4457515 від 10.03.2024 за 99 календарних днів (26.11.2024 04.03.2024) заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування грошовими коштами становить 22869 грн 00 коп. (а.п. 105-106).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас, згідно з ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Як вбачається з матеріалів провадження, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти у відповідному розмірі для погашення заборгованості за кредитним договором, тобто відповідач зобов`язання за договором нележним чином не виконав.

На день ухвалення судом рішення жодного доказу оплати відповідачем заборгованості за договором № 4457515 про надання споживчого кредиту від 10.03.2024 в відповідному розмірі суду не надано.

Відповідно до частини 1 та 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 4457515 від 10.03.2024 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9240 грн 00 коп.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оскільки спірний кредитний договір укладено 10 березня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», то вказані вище норми підлягали врахуванню під час укладення договору.

Отже, як слідує з вказаних вище змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 денна процентна ставка повинна становити не більше 2,5%, з 23.04.2024 - не більше 1,5%, з 21.08.2024 - не більше 1%.

Відтак умова укладеного між сторонами договору № 4457515 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.03.2024, передбачена п. 1.4.1. щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,5 %, з 23 квітня 2024 року у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.

Згідно із складеним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розрахунком про стан заборгованості за договором № 4457515 станом на 25 листопада 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 67539 грн 00 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 9240 грн 00 коп., заборгованість за процентами 52899 грн 00 коп., яка нарахована з розрахунку денної процентної ставки 2,5%, що складає 231 грн 00 коп. щоденно (з 10.04.2024), штрафні санкції 5400 грн 00 коп. Оплата клієнта ОСОБА_1 відбулася 09.04.2024 у розмірі 1200 грн 00 коп., 10.04.2024 у розмірі 9000 грн 00 коп., частину якої позивач зарахував на погашення заборгованості за тілом кредиту (1560 грн 00 коп.), а частину на погашення заборгованості за процентами (8640 грн 00 коп.) (а.п. 73-78).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за Договором № 4457515 від 10.03.2024 за 99 календарних днів (26.11.2024 04.03.2025) заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування грошовими коштами становить 22869 грн 00 коп., застосована денна процентна ставка у розмірі 2,5% (а.п. 105-106).

Як уже зазначено вище, умова кредитного договору щодо застосування денної процентної ставки у розмірі 2,5 % після 23 квітня 2024 року є нікчемною. Відтак наданий розрахунок заборгованості за процентами суд до уваги не бере.

Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки 2,5% за день користування кредитом, за період з 10.03.2024 по 22.04.2024, а саме:

-10.03.2024 по 10.04.2024, що становить 270 грн 00 коп. за день (10800 х 2,5%), розмір заборгованості за процентами становить 8640 грн 00 коп. (270 х 32 дня = 8640);

-11.04.2024 по 22.04.2024, з урахуванням сплати відповідачем частини заборгованості у розмірі 10200 грн 00 коп., що становить 231 грн 00 коп. за день (9240 х 2,5%), розмір заборгованості за процентами становить 2772 грн 00 коп. (231 х 12 днів = 2772), що разом становить 11412 грн 00 коп.

Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки 1,5% за день користування кредитом, за період з 23.04.2024 по 20.08.2024, що становить 138 грн 60 коп. за день (9240 х 1,5%), розмір заборгованості за процентами за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 становить 16493 грн 40 коп. (138,60 х 119 днів = 16493,40).

Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки 1% за день користування кредитом, за період з 21.08.2024 по 05.03.2025, що становить 92 грн 40 коп. за день (9240 х 1%), розмір заборгованості за процентами за період з 21.08.2024 по 05.03.2025 становить 18202 грн 80 коп. (92,40 х 197 днів = 18202,80).

Отже, враховуючи зазначені вище розрахунки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами у розмірі 46108 грн 20 коп.

Водночас відповідач власних контррозрахунків та/або доказів належного виконання умов договору не надав.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4457515 від 10.03.2024 у розмірі 55348 грн 20 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9240 грн 00 коп., заборгованості за процентами у розмірі 46108 грн 20 коп.

Щодо вимог про застосування судом положень частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України.

Положеннями ч. 10, 11 ст. 265ЦПК України визначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Вказаній нормі кореспондуються положення частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону «Про виконавче провадження», якими передбачений порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за механізмом (формулою) визначеним у цьому рішенні суду. Зокрема, визначено: якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22 вказала, що положення частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України та частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону «Про виконавче провадження» закріплюють механізм, який позбавляє кредитора необхідності звернення до суду з позовом щодо нарахування та стягнення відсотків та пені за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як був розглянутий по суті і задоволений його позов про стягнення боргу, відсотків, пені за невиконання того самого зобов`язання між тими ж сторонами.

Застосування частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків (пені) поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків (пені).

Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) охоплюються положеннями десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України. Натомість положення вказаної вище норми не передбачають права суду зазначити в рішенні про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Вимог про стягнення з відповідача 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем у позові не заявлено.

Крім того суд зауважує, що положеннями пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, передбачено: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Отже підстави для застосування положень частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України відсутні.

Щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» поніс судові витрати, що складаються з:

- 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору (а.п. 107);

- 10000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу (а.п. 80-83, 87).

Згідно з частинами 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

З огляду на умови договору про надання правничої допомоги та інші докази понесених витрат, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та з урахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позов заявлено з ціною 85008 грн 00 коп., а задоволено на суму 55348 грн 20 коп., тобто на 65,11% (55348,20х100:85008,00). Тому стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1577 грн 22 коп. (2422,40х65,11%) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6511 грн 00 коп. (10000,00х 65,11%).

На підставі ст. 207, 512, 514, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 263-265, 280-282, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором № 4457515 від 10.03.2024 в сумі 55348 (п`ятдесят п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 1577 (одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) гривень 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНА НСОВІ ОПЕРАЦІЇ» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6511 (шість тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ідентифікаційний код юридичної особи 40966896, адреса місцязнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО