Справа №491/466/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. За життя померла ОСОБА_4 заповіту не залишила, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом був її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців не було. 26 березня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 та складалась з всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось. 26 березня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була відкрита спадкова справа №122/2019 на майно померлої ОСОБА_4 .. 05 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 05 квітня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та згідно якого ОСОБА_5 успадкував після спадкодавця ОСОБА_4 спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Карла Маркса» в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 20 грудня 1999 року. Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 дійсно належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Карла Маркса» в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 20 грудня 1999 року та зареєстрованого 20 грудня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482. 02 лютого 2006 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області винесено розпорядження №48 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Карла Маркса» громадянам, власникам сертифікатів». Вказане розпорядження стосувалося видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області ОСОБА_4 , земельна ділянка площею 3,41 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, після смерті ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження №48 від 02 лютого 2006 року Ананьївською РДА на ім`я ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року на земельну ділянку площею 3,41 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0151. 13 серпня 2008 року, також після смерті ОСОБА_4 , за нею було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,4054 га, місце розташування: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0151, цільове призначення: 01.01. Для введення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, форма власності: приватна власність, підстава здійснення реєстрації: технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; ВКХ Стелхен, ОСОБА_6 .. Відповідно до листа №9-15-0.63-3695/2-22 від 24 листопада 2022 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за ОСОБА_4 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року за №06, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0151 загальною площею 3.41 га для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Таким чином, внаслідок видачі 13 серпня 2008 року державного акту про право власності на землю Серії ЯГ №923188, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321 втратив свою дійсність, оскільки став використаним через фактичну реалізацію передбаченого ним права. 05 квітня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та згідно якого ОСОБА_5 успадкував після спадкодавця ОСОБА_4 спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Карла Маркса» в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 20 грудня 1999 року. Таким чином свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року у спадковій справі №122/2019 було видане на вже «припинене» право на земельну частку (пай) внаслідок втрати дійсності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321 після видачі взамін нього 13 серпня 2008 року державного акту про право власності на землю Серії ЯГ №923188. Та обставина, що видання державного акту про право власності на землю серії ЯГ №923188 вже після смерті спадкодавця ОСОБА_4 жодним чином не впливає на наявність у неї на час смерті саме права власності на земельну ділянку, а не права на земельну частку (пай), оскільки вище згаданий державний акт видавався на виконання розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 02 лютого 2006 року №48 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Карла Маркса» громадянам, власникам сертифікатів», а відтак спадкодавець ОСОБА_4 за життя набула саме у приватну власність відповідну земельну ділянку, в той час як зобов`язання щодо видачі їй самого державного акту про право власності на землю та його реєстрації було доручено здійснити відділу земельних ресурсів, яке виконало дане зобов`язання лише 13 серпня 2008 року, тобто вже після смерті ОСОБА_4 .. У разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер після прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить вже право власності на таку земельну ділянку. Таким чином, з огляду на наведене, син померлої ОСОБА_5 прийняв після смерті матері спадщину саме у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3,4054 га, місце розташування: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер; ;01;004:0151, але спадкові права на вказане майно належним чином оформлені не були. За життя ОСОБА_5 не встиг виправити вказану розбіжність у документах на спадкове майно, оскільки 05 квітня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та згідно якого ОСОБА_5 успадкував після спадкодавця ОСОБА_4 спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Карла Маркса» в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 20 грудня 1999 року, тобто, видано свідоцтво про право на спадщину вже на сертифікат, який був «погашеним», оскільки став використаним через фактичну реалізацію передбаченого ним права, а ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на його майно. За життя померлий ОСОБА_5 заповіту не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після померлого за законом є: його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інших спадкоємців немає. 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після ОСОБА_5 , відповідно до яких вони прийняли у спадок майно, що залишилось на день смерті їх батька у вигляді: 1/3 частка житлової квартири АДРЕСА_1 ; на право на земельну частку (пай) члена бувшого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Карла Маркса, село Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 га в умовних кадастрових гектарах. 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після ОСОБА_5 , відповідно до яких вони прийняли майно, що залишилось на день смерті їх батька у вигляді: права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4054 га, що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Долинська сільська рада, яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 24 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про відмову від спадщини, яка залишилась після ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках кожному. 24 вересня 2019 року Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області була відкрита спадкова справа №46/2019 на майно померлого ОСОБА_5 .. 30 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою щодо можливості подальшої видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4054 га, місце розташування: Одеська область, Подільський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0151. 02 грудня 2021 року державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області у відповідь на вказану заяву було надано лист-роз`яснення №411/02-14, в якому повідомлено, що встановлено відсутність документу, що посвідчує право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4054 гектарів, розташовану за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0151. Визначена земельна ділянка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Враховуючи вищенаведене видача свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 неможлива, а тому рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. У квітні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ананьївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану на території Долинської сільської ради Подільського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно розпорядження в.о. голови Ананьївського районного суду Одеської області від 05 квітня 2023 року матеріали цивільної справи №491/367/23 передано за підсудністю на розгляд Кодимського районного суду Одеської області. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року по справі №491/367/23 відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Долинська сільська рада Подільського району Одеської області, Долинська сільська рада Подільського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відмова суду була обґрунтована тим, що позов у даній справі пред`явлений позивачами до неналежного відповідача, оскільки у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Таким чином ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, відмовилась від належної їй частки спадщини спадкодавця ОСОБА_5 на користь позивачів не може бути відповідачем у спорі за позовом у даній справі, оскільки таким відповідачем є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Долинська сільська рада Подільського району Одеської області та на території якого знаходиться спірна земельна ділянка. У вказаному рішенні суд додатково, з метою обрання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ефективного способу захисту своїх спадкових прав, звернув їх увагу на висновки наведені у мотивувальній частині даного рішення щодо дії не скасованого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та видано у спадковій справі №122/2019 на вже припинене право на земельну частку (пай), згідно «погашеного» сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою щодо скасування нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та видано у спадковій справі №122/2019, на вже «припинене» право на земельну частку (пай) у землі бувшого КСП ім. Карла Маркса, село Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, згідно «погашеного» сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ОД №1538321, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 20 грудня 1999 року; вчинення нотаріальної дії у спадковій справі №122/2019, щодо видачі на ім`я ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,4054 га, місце розташування: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0151, цільове призначення: для введення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2026 року №48 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Листом №541/01-16 Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні вказаних дій, та роз`яснено, що законодавство не передбачає процедуру скасування нотаріальної дії самим нотаріусом, а тому це не є можливим навіть за згоди усіх заінтересованих у цьому осіб (спадкоємців) та рекомендовано звернутися до суду. Листом-роз`ясненням №188/01-16 Теплодарської державної нотаріальної контори Одеської області від 06.05.2024 року зазначено, що, враховуючи, що земельна ділянка для введення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4054 гектарів, розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0151 вже сформована в натурі (на місцевості), для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті померлого ОСОБА_5 позивачам слід надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку (нерухоме майно), належним чином зареєстрований. У разі відсутності документу що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме спадкове майно, належним чином зареєстрованого відповідно до ст.3 ЦПК України, особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених або невизначених прав. З огляду на наведені відповіді-роз`яснення нотаріальних контор, на сьогоднішній день не існує позасудового способу вирішення питання щодо отримання позивачами спадщини після померлого батька.

У зв`язку з наведеним позивачі звернулися до суду та просять задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 24 червня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України.

Сторони в підготовче судове засідання, призначене на 16 червня 2025 року, не з`явились.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи містяться їхні заяви від 21 січня 2025 року, в яких кожен окремо просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити (а.с.115, 117).

Представник відповідача Долинської сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.134).

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.134), однак надав письмові пояснення по суті справи (а.с.71-72), а також додаткові пояснення (а.с.99-100).

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с.151).

З урахуванням наведеного 16 червня 2025 головуючою у справі суддею після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання 23 жовтня 2025 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку повідомлення (судової повістки) у додаток «Viber» (а.с.166), однак суд бере до уваги заяви позивачів від 27 січня 2025 року, які містяться в матеріалах справи, в яких вони кожен окремо просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити (а.с.115, 117).

Представник відповідача Долинської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.165).

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.165-зворотній бік), однак надав письмові пояснення по суті справи (а.с.71-72), а також додаткові пояснення (а.с.99-100).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду (а.с.167), однак в матеріалах справи міститься її заява від 18 червня 2025 року, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також до заяви додала копію свого паспорта громадянина України (а.с.155-158).

При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивачів, письмові пояснення третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та його додаткові письмові пояснення, заяву ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачами у справі є:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23 жовтня 2010 року Теплодарським МВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.13);

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 28 вересня 2001 року Теплодарським МВ УМВС України в Одеській області (а.с.15).

Відповідачем у справі є Долинська сільська рада Подільського району Одеської області, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Долинське, вул. Центральна, 2-А, .

Позивачі просять визнати за ними за кожним окремо право власності на частину земельної ділянки площею 3,4054 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0151, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2006 року №48.

З метою обґрунтування обставин та доводів, зазначених у позовній заяві, позивачами до позовної зави додано відповідні документи.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 25 липня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Теплодар Одеської області (а.с.17).

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого 20 грудня 1999 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року, вбачається, що ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у землях КСП ім.. Карла Маркса с. Долинське Ананьївського району Одеської області (а.с.18); та надано копію розпорядження від 02 лютого 2006 року Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області про погодження проекту організації території земельних часток (паїв) на землях сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Карла Маркса» на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, а також про передачу вказаних земель громадянам в натурі (а.с.19). Також згідно вказаного сертифікату право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ №090402 від 05 березня 2019 року.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ №090402 від 05 березня 2019 року, виданого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_5 .. Згідно вказаного свідоцтва спадщина складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у землях колишнього КСП ім. Карла Маркса с. Долинське Ананьївського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого 20 грудня 1999 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого 20 грудня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 (а.с.20).

При цьому з заяви про прийняття спадщини, доданої до позовної заяви, встановлено, що ОСОБА_5 звернувся з вказаною заявою до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 26 березня 2019 року, заявивши, що він приймає спадщину, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_4 (а.с.21).

Тобто, з наведеного вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом серії ННТ №090402 від 05 березня 2019 року видане ОСОБА_5 до моменту його звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки свідоцтво видане 05 березня 2019 року, а заяву про прийняття спадщини від подав 26 березня 2019 року.

05 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4 , та в заяві зазначено, що на день смерті спадкодавця залишилось таке майно: право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у землях колишнього КСП ім. Карла Маркса с. Долинське Ананьївського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданого 20 грудня 1999 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого 20 грудня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 (а.с.22-23).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №55621903 від 26 березня 2019 року у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 63962270, за номером у нотаріуса 122/2019, спадкова справа заведена 26 березня 2019 року у Ананьївській районній державній нотаріальній конторі Одеської області, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.24).

Також з матеріалів справи встановлено, що 13 серпня 2008 року на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2006 року №48 на ім`я ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯГ №923188 на право власності на земельну ділянку площею 3,41 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний державний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за №06 (а.с.25).

Згідно додатку до вказаного держаного акту кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0151 (а.с.25-зворонтій бік).

Відповідно до копії витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 21 липня 2021 року за №НВ-021, на земельну ділянку площею 3,4054 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0151, на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2006 року №48 за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності. Документом, що посвідчує право, зазначено державний акт на право власності на земельну ділянку від 13 серпня 2008 року №923188 (а.с.26-28).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 11 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Теплодар Одеської області (а.с.29).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 29 червня 1982 року Іллічівським РАГС, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.30).

24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_5 , в якій зазначив, що спадкове майно складається з, зокрема, права на земельну частку (пай) члена бувшого КСП ім. Карла Маркса, с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кайстрових гектарах. А також в заяві зазначено, що крім нього спадкоємцем померлого першої черги є дружина померлого ОСОБА_3 та дочка померлого ОСОБА_2 (а.с.31).

При цьому з аналогічною завою позивач ОСОБА_1 звернувся до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області 19 жовтня 2021 року, в якій зазначив, що на день смерті спадкодавця залишилося майно: земельна ділянка площею 3,4054 га, що розташована на території Долинської сільської ради Подільського (колишня назва Ананьївського) району Одеської області, яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину. але не оформив своїх спадкових прав (а.с.32).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 30 червня 1983 року Іллічівським районним РАГС, ОСОБА_8 (позивач) народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 . Її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.33).

31 липня 2001 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_9 , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 31 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області (а.с.34).

24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_5 , в якій зазначила, що спадкове майно складається з, зокрема, права на земельну частку (пай) члена бувшого КСП ім. Карла Маркса, с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 5,53 в умовних кайстрових гектарах. А також в заяві зазначено, що крім неї спадкоємцем померлого першої черги є дружина померлого ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_1 (а.с.35).

При цьому з аналогічною завою позивач ОСОБА_2 звернулася до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області 19 жовтня 2021 року, в якій зазначила, що на день смерті спадкодавця залишилося майно: земельна ділянка площею 3,4054 га, що розташована на території Долинської сільської ради Подільського (колишня назва Ананьївського) району Одеської області, яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину. але не оформив своїх спадкових прав (а.с.36).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого 09 січня 1982 року Іллічівським відділом РАГС м. Одеси, ОСОБА_5 09 січня 1982 року уклав шлюб з ОСОБА_11 , після чого дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_12 » (а.с.39).

24 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області з заявою про відмову від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 (а.с.40).

24 вересня 2019 року у Теплодарській міській держаній нотаріальній конторі Одеської області було зведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 64785469, за номером у нотаріуса 46/2019. Спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.41).

30 листопада 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Теплодарської міської держаної нотаріальної контори Одеської області з заявою щодо надання їй письмового роз`яснення з діючого законодавства для вирішення питання щодо успадкування земельної ділянки, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_5 , оскільки в ході вивчення документів спадкової справи було встановлено, що відсутні документи, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку (а.с.42).

У відповідь на вказану заяву Теплодарською міською держаною нотаріальною конторою Одеської області позивачу ОСОБА_2 було надано листа-роз`яснення, відповідно до якого позивачу роз`яснено її право на звернення до суду з відповідним позовом щодо спадкування земельної ділянки, право спадкування на яку відкрилось після смерті батька позивача, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 неможлива через те, що встановлено відсутність документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,4054 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0151. Вищезазначена земельна ділянка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав (а.с.43).

Згідно копії листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 24 листопада 2022 року №9-15-0.63-3695/2-22, наданого на виконання ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2022 року щодо витребування доказів, згідно з наявними у Відділі №6 Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_4 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року за №06, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0151, загальною площею 3,41 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Також у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу №6 наявна технічна документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі власникам земельних часток (паїв) ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші (всього 24 чол.) із земель КСП ім. Карла Маркса с. Долинське Ананьївського району Одеської області. Також наявна відповідна копія розпорядження голови Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 02 лютого 2006 року №48, тощо (а.с.44).

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року розглянуто позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Долинська сільська рада Подільського району Одеської області, про визнання прав власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, та у задоволенні позовних вимог відмовлено у повно обсязі, зокрема, з тих підстав, що ОСОБА_3 , яка відмовилась від належної їй частки у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , на користь позивачів, не може бути відповідачем у спорі за позовом у даній справі, а також наразі (на день ухвалення рішення) свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року не скасоване, що створює передумови виникнення ситуації безпідставного збільшення спадкової маси внаслідок включення до її складу вже припиненого права на завершення приватизації земельної частки (паю) при існуванні у складі цієї спадщини вже виниклого права власності на землю в результаті згаданої приватизації. Також у вказаному рішенні суд звернув увагу позивачів на висновки, наведені у мотивувальній частині даного рішення щодо дії не скасованого свідоцтва про право на спадщину від 05 квітня 2019 року, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та видано у спадковій справі №122/2019 на вже «припинене» право на земельну частку (пай), згідно «погашеного» сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321 (а.с.45-50).

За таких обставин позивачі 19 березня 2024 року звернулися до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із спільною заяво про скасування нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва по право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року, яке зареєстроване в реєстрі за №305 та видане у спадковій справі №122/2019, а також вчинення нотаріальної дії у вказаній спадковій справі щодо видачі на ім`я ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,4054, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0151, згідно держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 від 13 серпня 2008 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2006 року №48 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51-53), та на вказану заяву державним нотаріусом листом від 25 квітня 2024 року №541/01-16 позивачам відмовлено у задоволенні вказаної заяви та роз`яснено, що законодавство не передбачає процедуру скасування нотаріальної дії самим нотаріусом, а тому це не є можливим навіть за згоди усіх заінтересованих у цьому осіб (спадкоємців), а також позивачам роз`яснено їх право на звернення до суду з відповідним позовом для вирішення вказаного питання (а.с.54).

Відповідно до листа-роз`яснення державного нотаріуса Теплодарської державної нотаріальної контори Одеської області №188/02-14 від 06 травня 2024 року позивачу ОСОБА_2 роз`яснено, що враховуючи, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4054 га, розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0151, вже сформована в натурі (на місцевості), для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_5 , позивачу слід надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку (нерухоме майно), належним чином зареєстрований. У разі відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме спадкове майно, належним чином зареєстрованого відповідно до ст.3 ЦПК України, особа має право в порядку, визначеному ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених або невизнаних прав (а.с.56).

Частиною 1 ст.1 Цивільного кодексу України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

З наведеного вбачається, що спірні правовідносини в даній справі підпадають під визначення цивільних.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень ВСУ від 16 травня 2013 року, викладених в інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув право власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності в установленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що позивачі, які є спадкоємцями за законом першої черги після смерті їхнього батька, вважають, що їхні права не визнані та обрали відповідний спосіб їх захисту, передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до позовної заяви спірні правовідносини полягають визнанні за позивачами права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 707/2877/22 зазначив, що «визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0538321, виданим 20 грудня 1999 року. В подальшому 13 серпня 2008 року на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 02 лютого 2006 року №48 на ім`я ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) прийняв ОСОБА_5 , який є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи, батько позивачів після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом не здійснив оформлення спадково майна відповідно до законну та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (станом на червень 2001 року) у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Таким чином, сертифікат на право на земельну частку (пай) дійсний до виділення земельної ділянки в натурі та видачі на його підставі відповідного державного акту.

Згідно ч.1 ст.13 Конституції України та ст.20 ЗК України, органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7, зокрема про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно з ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції на день смерті спадкодавця) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції на день смерті спадкодавця), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Частиною 3 ст.25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст.2 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.3 ст.3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

В постанові Верховного Суду від 10 червня 2022 року у справі № 750/519/21 вказано, що згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (пункт 1 частини третьої статті 152 ЗК України). ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки державні акти на спірні земельні ділянки були виготовлені після смерті спадкодавця, тобто після припинення її цивільної право- і дієздатності, такі земельні ділянки на момент відкриття спадщини не увійшли до її складу. Доводи заявника про те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 548/900/19, є безпідставними, оскільки у справі № 548/900/19 позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), а у справі, що переглядається позивач просить визнати за нею право на сформовані земельні ділянки, хоча на час відкриття спадщини спадкодавцю належало лише право на земельну частку (пай).

В постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №692/565/21 зазначено, що посилання позивача на те, що за нею слід визнати право власності на конкретно визначену земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, що значиться за спадкодавцем, який помер, є передчасними, оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі.

Верховний Суд у своїй постанові від 05 липня 2023 року у справі №127/6627/22 зробив наступні висновки: «Встановивши, що за життя особа (спадкодавець матері позивача) не набула право власності на земельну ділянку площею 1,3903 га з кадастровим номером :01:123:0011 (в даному випадку виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), як і виготовлення державного акта на спірну ділянку серії І-ВН № 044433 мало місце після смерті названого спадкодавця, тобто після припинення її цивільної право- і дієздатності), а відтак, згадана земельна ділянка на момент відкриття спадщини не увійшла до її складу, та, відповідно, не могла бути успадкована матір`ю позивача - особа, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позов особа про визнання за ним права власності в порядку спадкування на конкретно визначену в натурі земельну ділянку не може бути задоволений. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Натомість, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правові висновки Верховного Суду, викладені у вищезгаданих постановах, на які послався заявник в касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Водночас, на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) не має свого матеріального втілення. Пай є лише правом одержати у власність земельну ділянку зі складу певного масиву землі. Земельна частка (пай) має особливий юридичний статус. Головною особливістю земельної частки є те, що вона не є земельною ділянкою, зокрема не визначена в натурі (її межі невідомі до моменту виготовлення і затвердження технічної документації) і не має унікального кадастрового номера. Це лише документально оформлене право людини на майбутнє отримання у власність земельної ділянки із земель, зокрема колишніх КСП. Таким чином, оскільки до складу спадщини входять права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, то висновок апеляційного суду про те, що за життя особа набула право саме на конкретно визначену в натурі земельну ділянку, а відтак ця ділянка увійшла до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті та була успадкована матір`ю позивача - особа, є помилковим.».

Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №923188 виданий 13 серпня 2008 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області вже після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому остання за життя не набула право власності на вказану земельну ділянку відповідно до ст.125 ЗК України, тому виданий державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним.

Як вже було зазначено вище, згідно витягу з Державного земельного кадастру (а.с.26) дата державної реєстрації спірної земельної ділянки 13 серпня 2008 року, форма власності приватна, власник ОСОБА_4 , тобто, державна реєстрація земельної ділянки була здійснена через 2 роки з моменту смерті ОСОБА_4 ..

Відповідно до п.109 постанови КМУ №1051 від 17 жовтня 2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); 4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву); 5) власника земельної частки (паю) або його спадкоємця (у разі формування земельної ділянки в порядку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); 6) особи, визначеної частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця.

Таким чином вказана земельна ділянка не входить до складу спадщини, що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ННТ №090402 від 05 березня 2019 року та листами державних нотаріусів, які містяться в матеріалах справи, батько позивачів отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 саме на право на земельну частку (пай) згідно відповідного сертифікату на право на земельну частку, а не держаного акту на право власності на земельну ділянку, при цьому після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом батько позивачів не оформив своє право, тобто, не зареєстрував його відповідно до закону та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи та аналізуючи у сукупності вказані обставини, ОСОБА_4 за життя не набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0151, площею 3,4054 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області, а відтак ця земельна ділянка не увійшла до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті, та відповідно не могла бути успадкована батьком позивачів ОСОБА_5 .

Таким чином, право власності на земельну ділянку площею 3,4054 га з кадастровим номером :01:004:0151, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області не входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відсутні правові підстави визнання за позивачами за кожним окремо права власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0151, площею 3,4054 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої території Долинської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підстави викладеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 18, 19, 81, 211, 258, 259, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Головуюча суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року