УХВАЛА

01 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 334/10145/23

провадження № 61-6113ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради про стягнення завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради про стягнення завданої шкоди в розмірі

16 254 435,60 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

08 червня 2025 року до Верховного Суду, засобами поштового зв`язку, надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду

м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року цій справі, у якій заявниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано заявниці надіслати на адресу суду клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, заявниця надіслала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року, яке мотивоване введенням на території України та місця перебування заявниці воєнного стану

та труднощі листування поштовим зв`язком. Також зазначає, що вона втратила можливість здійснювати трудову діяльність.

За частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження,

суд приходить до висновку, що зазначені в ньому підстави пропуску строку

є неповажними, з огляду на таке.

У клопотанні заявниця вказує, що в Україні наразі запроваджено воєнний стан,

що суттєво ускладнило доступ до правосуддя.

Вказані обставини не можуть вважатися поважними для поновлення строку

на касаційне оскарження, з огляду на таке.

Верховний Суд зазначає, що у зв`язку із військовою агресією рф проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України

від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години

30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжений і триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених

у заяві про поновлення такого строку. Проте сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку

на касаційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії

у визначений законом строк.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного

Суду від 10 листопада 2022 року в справі № 990/115/22, провадження

№ 11-107заі22.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі процесуального строку у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку

із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати касаційну скаргу.

Водночас, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вперше ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою вчасно, проте ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявниці на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення

в касаційному порядку).

12 травня 2025 року до Верховного Суду, засобами поштового зв`язку, повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду

м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повторно повернуто заявниці на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку).

З цією касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася в третє 08 червня 2025 року.

Тобто ці порушення вимог ЦПК України жодним чином не пов`язано з введенням воєнного стану та тим, що м. Запоріжжя належить до території можливих бойових дій.

Доказів, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та позбавили можливості звернення до суду з касаційною скаргою вчасно заявницею не надано як під час звернення з касаційною скаргою втретє, так і під час подання заяви

на усунення недоліків.

Загальне зазначення того, що в Україні запроваджено воєнний стан, не дає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Також не заслуговують на увагу доводи клопотання про труднощі листування поштовим зв`язком, оскільки вперше з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася в межах строку на касаційне оскарження судових рішень. Крім того, доказів на підтвердження таких доводів заявницею не додано.

Крім того, втрата можливості здійснювати трудову діяльність не впливає

на дотримання процесуальних строків звернення до Верховного Суду з касаційної скаргою.

Отже, причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року визнаються судом не поважними.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися

до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин суд касаційної інстанції приходить до висновку про необхідність надання ОСОБА_1 додаткового строку для усунення недоліків, зокрема для подання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з інших підстав.

Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень визнати не поважними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який

не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк