Провадження №: 2/336/4917/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 23 жовтня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищевказаною заявою.

Відповідно до ст. 27 ч. 1 ЦПК України позиви до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, як вбачається із матеріалів справи, адреса реєстрації місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , проте відповідно до витягу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про внутрішньо-переміщену особу, ОСОБА_1 , як внутрішньо-переміщена особа має фактичну адресу проживання АДРЕСА_2 , тобто на території Комунарського району м. Запоріжжя, що за територіальною підсудністю відноситься до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Частинами 1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1ст.31ЦПКУкраїни передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, оскільки на момент пред`явлення позову відповідач, як внутрішньо переміщена особа, була взята на облік та проживає за зазначеною вище адресою, справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, та відповідно до ч.1 ст.27, п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України підлягає передачі на розгляд за підсудністю за місцем обліку та мешкання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 28, 31, 187, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Передати вищевказану справу на розгляд іншому суду (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцезнаходженням відповідача) Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін