Провадження № 2/344/4084/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що вона отримала у користування квартиру АДРЕСА_1 , що посвідчується витягом рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.08.2019 року № 929 та ордером на житлову площу в гуртожитку № НОМЕР_1 .

У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 є братом позивачки, зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 , проте уже довгий час не з`являється та фактично не проживає по місцю реєстрації у вказаній вище квартирі. Виходячи з цього, відповідач не бере жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг. Під час останньої їхньої розмови відповідач відмовився добровільно зняти себе з реєстрації місця проживання, незважаючи на її прохання. Відмова у цьому питанні перешкоджає здійснювати їй будь-які дії, які передбачають розпорядження квартирою.

Оскільки відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад строки, встановлені законодавством, позивачка вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

ОСОБА_1 отримала у користування квартиру АДРЕСА_1 на підставі витягу рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.08.2019 року № 929 та ордеру на житлову площу в гуртожитку № НОМЕР_1 (а.с. 9-12).

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований також ОСОБА_2 (а.с. 13).

Позивачка вказує, що відповідач тривалий період часу не з`являється та фактично не проживає по місцю реєстрації у вказаній вище квартирі, не бере участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 Житлового кодексу України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 Цивільного кодексу України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексуУкраїни при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Предмет спору складають вимоги позивача щодо втрати відповідачем права на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі, не несе витрат за житлово-комунальні послуги та відмовляється у добровільному порядку вирішити питання щодо зняття себе з реєстраційного обліку за вказаною адресою, таким чином порушуючи права позивача.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2025 року.