Справа № 638/9492/25
Провадження № 2/638/4972/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Луценка Д. О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Харковав порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-9661376 від 07.03.2024 у розмірі 32 948,30 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованості за тілом та 26 898,30 грн заборгованості за відсотками. Також позивач просив стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та відповідач уклали кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит». Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті кредитодавця, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані. Відмова відповідача від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для її проведення має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з позичальником та від укладення з позичальником кредитного договору. Таким чином, під час укладення кредитного договору Товариством здійснено ідентифікацію та верифікацію відповідача згідно з вимогами, встановленими Постановою НБУ «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», що передбачено та погоджено умовами Кредитного договору. Згідно з Правилами, до укладення кредитного договору, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано паспорт споживчого кредиту. Оскільки відповідач погодився з умовами, запропонованими в паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, Товариство сформувало та надало відповідачу оферту щодо укладення кредитного договору. Отже, кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора 49987, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. На виконання умов кредитного договору, 07.03.2024 Товариство ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 21.10.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 32 948,30 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованості за тілом та 26 898,30 грн заборгованості за відсотками. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 02.06.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю ст. 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків.

Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої представник позивача усунув всі недоліки зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Харкова від 02.06.2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також ухвалою було витребувано у АТ КБ «Приватбанк»: інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка маска-картки № НОМЕР_1 ; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період 07.03.2024 - 12.03.2024 у сумі 5500 грн (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40982-25583-71383 від 07.03.2024 ); інформацію чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_1 та чи знаходиться/ знаходився номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 ; у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період 07.03.2024 - 12.03.2024 у сумі 5500 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40982-25583-71383 від 07.03.2024), - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, - надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок маска карти Боржника); у випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 не належить відповідачу, яким є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 .

26.06.2025 року до суду від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 року надійшли витребувані документи.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а також просив суд розглянути справу без участі представника позивача на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 частково заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач підтвердив укладення договору 07.03.2024 року з ТОВ «Макс Кредит» та отримання ним грошових коштів у розмірі 5 500 грн. Зазначив, що кошти йому були потрібні на реабілітацію дитини. ТОВ «Ейс» надсилало йому повідомлення про перехід боргу. Відповідач зазначив, що знав про відсотки, але не знав, що вони настільки великі. Також, вказав, що відсотки не можуть перевищувати 50 % тіла кредиту. Також заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відносини, пов`язані з укладанням та виконанням кредитного договору регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України. Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

07.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9661376у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора 49987, згідно з умовами якого Товариство надало позичальнику кредит на споживчі потреби на суму 5 500 грн строком на 360 днів.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно із п. 1.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 01.04.2024 року та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування).

У п. 1.4 кредитного договору зазначено тип процентної ставки - фіксована.

Стандартна процента ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (п. 1.4.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 550,00 грн.

Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту (п. 1.5.1 кредитного договору)

Згідно із п. 1.6.1 кредитного договору денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у разі її наявності) дорівнює 2,5 % та розраховується в процентах за формулою.

У п. 1.7 кредитного договору зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 931,66 %.

Відповідно до п. 1.8 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 54 956,00 грн.

Згідно з 1.9 кредитного договору усі істотні умови цього договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору.

У п. 1.10 кредитного договору зазначено застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника є репрезентативними та базуються на обраних заявником/позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.15 кредитного договору цей договір укладено на веб-сайті кредитодавця https://treba.credit.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації клієнта: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власними ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП уповноваженим працівником Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

У п. 2.2 кредитного договору зазначено, що цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію»

Відповідно до п. 2.8 кредитного договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 07.03.2024 року. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 5 500 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_4 .

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 цього закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідачу ОСОБА_1 07.03.2024 року надана інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, після ознайомлення з якою ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування, а також підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовати договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань. Паспорт підписаний ОСОБА_1 07.03.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36475.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 00-9661376 від 07.03.2024 року ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору підписано позичальником ( ОСОБА_1 ) одноразовим ідентифікатором 49987 07.03.2024 року о 16:42:22 за номером телефону НОМЕР_3 , на який було відправлено ідентифікатор, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, яка надана ТОВ «Макс Кредит».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що договір кредиту між сторонами був укладений в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону. Також, судом встановлено, що із загальною вартістю кредиту за кредитним договором, яка включає суму кредиту та проценти за користування кредитом ОСОБА_1 ознайомлений.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» вих. № 1289/10 від 30.10.2024 року технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн» на сайті Торговця TREBA.CREDIT через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні транзакції.

Згідно з додатком до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» вих. 1289/10 від 30.10.2024 року ТОВ «Макс Кредит» надає додаткову інформацію щодо позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якого за № 3716 зазначений ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00-9661376 від 07.03.2024 року, номер транзакції 40982-25583-71383, дата та час проведення транзакції: 07.03.2024 року о 16:42:42, сума транзакції: 5 500 грн., банк-емітент: PRIVAT BANK, маска картки клієнта: НОМЕР_4 .

Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н за період 07.03.2024-12.03.2024 року 07.03.2024 на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 було зараховано 5 500 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується і відповідачем не заперечується факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача за спірним кредитним договором № 00-9661376 .

Згідно з детальним розрахунком заборгованостіа, наданим ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором № 00-9661376, станом на 21.10.2024 року заборгованість за указаним договором не погашена і складає 32 948,30 грн (5500 грн. за основним зобов`язанням, 550 грн.- комісія, та 26 898,30 грн заборгованості за відсотками).

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

21.10.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК«Ейс» було укладено договір факторингу № 2110224-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає ТОВ «ФК«Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 2110224-МК/ЕЙС, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за цим договором.

Платіжними інструкціями в національній валюті від 31.10.2024 № 13, 14, 15, 16 підтверджено оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 платником ТОВ «ФК «Ейс» на користь отримувача ТОВ «Макс Кредит».

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що йому відомо про перехід права вимоги до нового кредитора ТОВ «ФК«Ейс», проте, сплатити всю суму боргу у нього відсутня можливість.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу ОСОБА_1 в розпорядження кредитні кошти в розмірі 5 500,00 грн. на умовах, передбачених договором.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював належним чином платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Ейс», ні на рахунки попереднього кредитора, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість згідно наданого позивачем розрахунку у розмірі 32 948,30 грн.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 189,20 грн..

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 11044 від 20.05.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422 гривні 40 копійок.

З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

Крім того, у позовній заяві ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Матеріали справи свідчать про те, що інтереси ТОВ «ФК «Ейс» представляв адвокат Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» Тараненко А. І. на підставі договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року і додаткової угоди № 13 до нього від 07.04.2025 року.

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 року, адвокатським бюро надано ТОВ «ФК «Ейс» наступні послуги: складання позовної заяви до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 2 годин вартістю 5 000,00 грн, вивчення матеріалів справи протягом 2 годин вартістю 1 000,00 грн, підготовка адвокатського запиту протягом 1 години вартістю 500,00 грн, підготовка та подача клопотання протягом 1 години вартістю 500,00 грн, загалом вартістю 7 000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За вимогами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У Постанові ОП КГС ВС від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд враховує, що зазначена справа є типовою для фінансової установи. Виключних обставин, що потребували значного часу на підготовку позовної заяви та відповідних додатків до неї, адвокатом не наведено.

Отже, враховуючи наявність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, принципи пропорційності та справедливості, критерії реальності, обгрунтованості та розумності розміру судових витрат, характер спірних правовідносин, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, перелічених у акті прийому-передачі наданих послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року та додаткової угоди № 13 до нього, беручи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку, що розумним, реальним та співмірним необхідно вважати зменшений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» задоволено, витрати на правову допомогу, понесені позивачем у справі, підлягають відшкодуванню.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, що в повній мірі відповідає критерію розумності та виваженості.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, адреса: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ) заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9661376 від 07.03.2024 року у розмірі 32 948 (тридцять дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, адреса: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, адреса: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна