Справа № 450/3741/25 Провадження № 2/450/2181/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник позивача АТ «Кредобанк» Павленко С.В. звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-124809 від 27.07.2018 року у розмірі 61194 грн. 32 коп., яка складається з 32523 грн. 20 коп. заборгованості за тілом кредиту, 29671 грн. 12 коп. заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2018 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено згаданий кредитний договір, внаслідок чого відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 45230 грн. строком на 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 55,99 % річних та реальною річною процентною ставкою у розмірі 72,81 % річних. Вказав, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором № CL-124809 від 27.07.2018 року, порушив умови такого, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у загальному розмірі 61194 грн. 32 коп. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 22.08.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

01.10.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву, згідно мотивів яких просила поновити строк для його подання, відмовивши у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що відповідач систематично вносив платежі, однак сума тіла кредиту не перераховувалась банком. Крім цього, позивачем не подано первинних бухгалтерських документів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості. Вказала, що відповідачем не підписувались умови та правила надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Зауважила, що ОСОБА_3 систематично вносив оплату за період з 27.07.2018 року по 27.06.2025 року в загальній сумі 96618 грн., з яких 83911 грн. сплачено в якості заборгованості за відсотками і 12706 грн. 80 коп. в якості заборгованості за тілом кредиту. При цьому, відсотки за користування кредитом значно перевищують тіло кредиту, розмір якого майже не змінювався. Покликаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів» вказала, що пеня за невиконання зобов`язання щодо неповернення тіла кредиту і процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України. Таким чином, умови договору є не справедливими і ставлять боржника у невигідне для нього становище. З огляду на викладене вище, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а провадження по справі закрити.

01.10.2025 року представником відповідача Зачепіло З.Я. подано заяву про розгляд справи без їх участі.

06.10.2025 року представником позивача Павленко Є.М. подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказав, що відповідно до п. 6.6. кредитного договору № CL-124809 від 27.07.2018 року, погашення заборгованості за таким здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. При цьому, сторони не мають права змінювати черговість погашення заборгованості за цим кредитним договором, в тому числі шляхом зазначення в платіжних документах призначення платежу, що порушує черговість визначену п. 6.6. кредитного договору. Відповідач погодився з умовами кредитного договору № CL-124809 від 27.07.2018 року та зокрема із визначеною черговістю погашення заборгованості. Крім цього, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Натомість, до відзиву не було додано контррозрахунок заборгованості та жодних інших доказів, що підтверджують несправедливість і незаконність нарахування відсотків. Представник відповідача наводить загальні положення законодавства щодо вимог до первинних бухгалтерських документів та не посилається на додані позивачем документи. Наданий розрахунок заповнюється за допомогою програмного забезпечення банку та у випадку будь-яких погашень заборгованості позичальником зазначені операції зараховуються на поточний рахунок боржника в автоматичному порядку, і, відповідно, фіксується програмою. Окрім наведеного, наданий позивачем суду меморіальний ордер є належним, допустимим та достатнім доказом надання кредиту згідно умов кредитного договору. Додатково вказав, що підписавши Анкету-Заяву № CL-124809 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту та у Примірнику Пам`ятки. Зазначив, що при укладенні та виконанні кредитного договору АТ «Кредобанк» керується виключно умовами самого кредитного договору, ЗУ «Про споживче кредитування», Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам, які визначають порядок відкриття, ведення та закриття поточних (карткових) рахунків, а також іншими положення законодавства щодо кредитування. Відтак, посилання представника відповідача на Правила, Умови, Тарифи АТ «АКЦЕНТ-БАНК» є такими, що не можуть бути застосовані у зазначеній справі, оскільки регламентують надання банківських послуг іншим Банком. Покликався на постанову Верховного Суду від 21.06.2023 року по справі №463/2891/21, згідно якої споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор надасть кредитні кошти, і які наслідки позичальник матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що вважає несправедливими. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 12.04.2022 року по справі № 756/6038/20, незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, не є підставою для визнання такого договору недійсним. Враховуючи вищезазначене, доводи, викладені у відзиві представника відповідача, є необґрунтованими, помилковими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, а також на вигаданих фактах та обставинах. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 27.07.2018 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-124809, внаслідок чого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 45230 грн. на строк 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 55,99 % річних та реальною річною процентною ставкою у розмірі 72,81 %.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.

За пунктів 6.1, 6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів.

Згідно п. 6.6. кредитного договору № CL-124809 від 27.07.2018 року, погашення заборгованості за таким здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці.

Зі змісту п. 6.9 кредитного договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, у позичальника станом на 14.07.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 61194 грн. 32 коп., яка складається з 32523 грн. 20 коп. заборгованості за тілом кредиту, 29671 грн. 12 коп. заборгованості за відсотками.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалів справи меморіальними ордерами, водночас відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла згадана заборгованість.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Кредобанк» надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу від 09.05.2025 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги відповідно до умов п. 6 кредитного договору.

Покликання сторони відповідача в частині неперерахування банком суми тіла кредиту не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки в кредитному договорі сторони визначили черговість зарахування коштів.

Крім цього, позивачем подано первинні бухгалтерські документи, які в повній мірі відображають надання, користування і розпорядження відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, а також підтверджують факт наявності заборгованості в розмірі, який зазначено у позовній заяві.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 12.04.2022 року по справі № 756/6038/20, незгода позичальника з умовою договору про сплату комісії за ініціювання кредиту на стадії виконання, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.

Таким чином, своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором.

Суду не надано доказів на підтвердження звернення на момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що на даний момент, більше ніж через шість років, вважає несправедливими.

З огляду на викладене вище, позиція сторони відповідача не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, а тому відповідач зобов`язана сплатити позивачу суму боргу.

Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому такі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 279 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 610, 626, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-124809 від 27.07.2018 року в розмірі 61194 грн. 32 коп., яка складається з 32523 грн. 20 коп. заборгованості за тілом кредиту, 29671 грн. 12 коп. заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір у розмірі 3028 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.