Справа № 490/8784/25
н/п 2-н/490/2239/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3% річних, інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3% річних, інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Натомість, згідно частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Під час розгляду цивільної справи №646/8916/17 (постанова від 27.03.2019) Верховний Суд вказав, що позови що виникають з приводу нерухомого майна це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, Товариствома з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" заявлено про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, які надані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи положення частини першої статті 162 та статті 30 ЦПК України вказана заява про видачу судового наказу має бути подана до суду першої інстанції за місцем знаходження нерухомого майна, щодо якого були надані комунальні послуги та виникла заборгованість про стягнення якої подана дана заява про видачу судового наказу, а саме до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Пуктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Також судом враховано, що заявником при зверненні до Центрального районного суду міста Миколаєва з даною заявою про видачу судового наказу, надано платіжну інструкцію про сплату судового збору №121 від 24.12.2024 року в сумі 302,80 грн, про сплату судового збору за розгляд даної заяви за реквізитами Миколаївського районного суду Миколаївської області, що на підставі пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1, 9 частини першої 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Відповідно до положень частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3% річних, інфляційних втрат.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін