Провадження № 2/389/1000/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 02 вересня 2025 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року в сумі 24263 грн 91 коп. Також просить стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №375627728 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на суму 12000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7Z9Z6.

Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані. Також пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору. Надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. При укладенні кредитного договору відповідач діяв відповідно до алгоритму (порядку) дій споживача в інформаційнотелекомунікаційній системі первісного кредитора. Порядок дій відповідача підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Первісний кредитор діяв відповідно до алгоритму (порядку) дій первісного кредитора. Первісний кредитор перед тим як погоджувати заявку, не лише перевірив особисті дані відповідача, а й здійснив перевірку дійсності та аутентифікацію Платіжної картки відповідача згідно з стандартами відповідних платіжних систем, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить відповідачу. Одночасно з підписанням кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 12000 грн 00 коп. 08 квітня 2021 року на банківську карту № 4149-74XX-XXXX-2363 відповідача, яку остання вказала у заявці при укладенні кредитного договору.

У свою чергу позичальник не виконала належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 24263 грн 91 коп., яка складається з: 11082 грн 27 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 13181 грн 64 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року, враховуючи додаткові угоди до договору факторингу.

05 серпня 2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року.

В подальшому, 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з неї на свою користь зазначену суму заборгованості.

Відповідачем на позовну заяву 18 вересня 2025 року подано відзив, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку давності. Визнати вимоги позивача щодо стягнення відсотків та додаткових платежів незаконними. Не стягувати з неї витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн як такі, що не підтверджені доказами оплати, їх сума є неспівмірною зі складністю даної справи.

Вказала, що відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить 3 роки. Кредитний договір укладено 08 квітня 2021 строком на 126 днів, кінцевий термін виконання зобов?язань настав 12 серпня 2021 року. Таким чином, строк позовної давності сплив 12 серпня 2024 року. Позов подано після цієї дати, тому просить застосувати ст.267 ЦК України та відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач вказує, що договір укладено на строк понад 30 днів, а тому підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.5 ст. 18 цього Закону загальний розмір неустойки (штрафів, пені та інших платежів) не може перевищувати 50% суми кредиту. Тіло кредиту становило 12000 грн, отже, максимальний розмір додаткових платежів не може перевищувати 6000 грн. Вимога позивача про стягнення відсотків у розмірі 13181,64 грн суперечить закону. У поданих розрахунках від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "ТАЛОН ПЛЮС" 13 липня 2021 року сума тіла кредиту зменшена з 12000 грн до 11082,27 грн без пояснень, що викликає сумнів у достовірності розрахунків. Розрахунки підтверджує виписка з особового рахунку за кредитним договором. Також нараховано відсотки у розмірі 13181,64 грн, що перевищує суму отриманого кредиту, та є несправедливим. Вимоги позивача фактично складають подвійну суму відносно наданого кредиту (24263,91 грн), що суперечить принципам справедливості та вимогам ст.18 Закону «Про споживче кредитування».

Щодо витрат га правничу допомогу відповідач вказала, що позивач надав копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткову угоду та акт приймання-передачі послуг на суму 7000 грн. Проте, відсутні докази фактичної оплати цих послуг (платіжні документи). Відповідно до ст.141 ЦПІК України, до судових витрат належать лише ті, що були реально понесені та документально підтверджені. Отже, вимога про стягнення 7000 грн витрат на правничу допомогу є необгрунтованою. Крім того, заявлена сума є явно неспівмірною зі складністю даної справи (стягнення заборгованості за типовим кредитним договором) та обсягом виконаних робіт. Судова практика свідчить, що у подібних справах витрати на правничу допомогу обмежуються 1000-2000 грн. Також відповідач звернула увагу на свій майновий стан, а саме що вона не перебуває у трудових відносинах, не має у власності нерухомого майна та рухомого майна (трансопртного засобу).

На відзив на позовну заяву позивачем подано відповідь, в якій вказано, що строк позовної дівності у даній справі не підлягає застосуванню, оскільки у зв`язку із зупиненням на законодавчому рівні перебігу позовної давності, строк позовної давності щодо повернення відповідачем коштів на момент подачі позовної заяви не закінчився. Щодо нарахованих відсотків позивач вказав, що відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами договору перд його підписанням. Відсотки нараховані у межах погодженого сторонами у кредитному договорі строку 126 днів. Відповідачем 28 квітня 2021 року здійснені часткові платежі, в розмірі 917 грн 73 коп. заборгованості за тілом кредиту та 1092 грн 27 коп. заборгованості за відсотками. Часткова сплата заборгованості доводить усвідомленість відповідача щодо укладення кредитного договору та існування заборгованості за ним. Нарахування ТОВ«Манівео Швидка фінансова допомога» відсотків здійснювалося за такою формулою: 11082,27 грн (сума заборгованості за тілом кредиту)*0,65 (процентна ставка)/100=72,03 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 29 квітня 2021-06 травня 2021 року. За період з 07 травня 2021 року по 13 липня 2021 року за формулою: 11082,27 грн (сума заборгованості за тілом кредиту)*1,30 (процентна ставка)/100=144,07 грн (сума за один день користування кредитом). Зазначене підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ«Манівео Швидка фінансова допомога». 13 липня 2021 року відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Нарахування відсотків здійснювалося за такою формулою: 11082,27 грн (сума заборгованості за тілом кредиту)*1,30 (процентна ставка)/100=144,07 грн (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 14 липня 2021 26 липня 2021 року, підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ Таліо Плюс». 30 травня 2023 року відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке в подальшому перейшло до позивача. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Отже, у зв?язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов?язань, утворилась загальна заборгованість у сумі 24263,91 грн, яка складається з тіла кредиту - 11082,27 грн та відсотків за користування кредитними коштами - 13181,64 грн. Нарахування відсотків здійснені в межах погоджених умов. Також представник позивача вказав, що витрати на професійну правничу допомогу є співмірними та підтверджуються долученими до справи доказами.

02 жовтня 2025 року позивач подала до суду пояснення - клопотання, в яких вказала, що зберігає свою позицію, викладену у відзиві на позов. Просить суд сприяти врегулюванню спору шляхом затвердження мирової угоди між нею та відповідачем на запропонованих нею умовах.

Від позивача пропозиції щодо укладення мирової угоди у справі не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, при розгляді справи просила врахувати наданий нею відзив та пояснення.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 на офіційному сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заповнила заявку на отримання грошових коштів у кредит, де вказала бажану суму грошових коштів, бажаний строк кредитування, свої персональні дані, номер картки № НОМЕР_1 , номер фінансового телефону та іншу інформацію, яка дала можливість ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прийняти рішення про видачу отснаній кредиту (а.с. 16).

Після чого відповідач, 08 квітня 2021 року уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитний договір №375627728.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 12000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язщався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умовах, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно з п.1.2 договору, кредит надавався строком на 126 днів.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237 грн 25 коп. (відсотків річних, що становить 0,65 відсотків у день від суми кредиту за час користування ним (Дисконтна процентна ставка) (п.1.4 договору).

У п.1.5 договору вказано, що на умовах, викладених в п.1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474 грн 50 коп. відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (Базова процентна ставка).

Пунктом 1.6 пердбачено, що умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

Також умовами кредитного договору передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (п.2.1.1.6. кредитного договору).

Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7Z9Z6. Так, 08 квітня 2021 року о 02:01:33 год відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору (а.с.12).

Також відповідачем у такий же спосіб, що і кредитний договір було підписано графік платежів з розрахунку застосування Дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору (а.с. 25 зворот).

Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року в сумі 12000 грн 00 коп. підтверджується платіжним дорученням від 08 квітня 2021 року, з якого вбачається, що 08 квітня 2021 року здійснено переказ грошових коштів згідно з договором №375627728 від 08 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.10).

Отже, судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання передбачені умовами договору.

28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору визначення «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, що передбачено п. 8.2. договору (а.с.50-51).

Надалі, відповідно до додаткових угод №26 від 31 грудня 2020 року, №32 від 31 грудня 2023 року строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 продовжено продовжено до 31 грудня 2024 року (а.с.53-54,56).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 13 липня 2021 року підписали реєстр прав вимоги №141 про передачу, зокрема, права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №375627728 від 08 квітня 2021 року. Загальна сума заборгованості на момент відступлення права вимоги за кредитним договором відповідача становила 22391 грн 00 коп, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) -11082 грн 27 коп.; заборгованість по відсотках 11308 грн 73 коп. (а.с.49).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 про відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прави вимоги. Згідно з реєстром права вимоги №9 від 30 травня 2021 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року в сумі 24263 грн 91 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) -11082 грн 68 коп.; заборгованість по відсотках 13181 грн 64 коп. (а.с. 38,45).

В подальшому, 04 червня 2025 року між «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Сума боргу відповідача згідно з реєстром боржників становить 24263 грн 91 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) -11082 грн 68 коп.; заборгованість по відсотках 13181 грн 64 коп. (а.с.39-41,38).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 13 липня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконала, у зв`язку з чим їй нараховано проценти починаючи з 09 квітня 2021 року до 13 липня 2021 року (за 96 днів), тобто в межах строку кредитування, в сумі 11308 грн 73 коп. та заборгованість за тілом кредиту в сумі 11082 грн 27 коп. Також зі вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вносила грошові кошти в рахунок погашення заборгованості 28 квітня 2021 року в сумі 2010 грн 00 коп., з яких 917 грн 73 коп. віднесено на рахунок погашення тіла кредиту та 1092 грн 27 коп. на рахунок погашення відсотків (а.с. 33).

Із розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що заборгованість відповідача станом на 30 травня 2023 року становить 24263 грн 91 коп., з яких:11082 грн 27 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 13181 грн 64 коп.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З цього розрахунку вбачається, що ТОВ «Таліон Плюс» після переходу до нього прав вимоги від первісного кредитора, з 14 кітня 2021 року та до 26 липня 2021 року (за 10 днів) донарахував відповідачу відсотки на суму 780 грн 64 коп. (а.с. 32).

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача ТОВ «Юніт Капітал» станом на 25 червня 2025 року, вказана вище заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 24263 грн 91 коп, з яких: прострочене тіло - 11082 грн 27 коп.; прострочені відсотки - 13181 грн 64 коп. При цьому, ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювалося жодних нарахувань за кредитним договором.

Отже, всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги, здійснювались первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (за 96 днів, до 13 липня 2021 року ) та ТОВ «Таліон Плюс» (за 10 днів, до 26 липня 2021 року), всього за 109 днів. Тобто відсотки нараховані в межах погодженого строку кредитування, який становив 126 днів.

Положенням статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина першастатті 638 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до частини першої ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вереснч 2015 у справі №6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу,

Факт укладення кредитного договору №375627728 від 08 квітня 2021 року, отримання кредитних коштів в сумі 12000 грн та перехід прав вимоги за кредитним договором за укладеними договорами фарингу відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають, отже, з урахуванням встановлених обставин, з відповідача підлягає заявлена до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 11082 грн 25 коп. Розмір тіла кередиту зменшився вніслідок здійснення відповідачем платежу 28 квітня 2021 року в сумі 2010 грн, з якого 917 грн 73 коп. зараховані на погашення тіла кредиту.

Також суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в повному обсязі заявленої до стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 13181 грн 64 коп., оскільки відсотки нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування та за погодженими відсотковими ставками (п.1.2, 1.4-1.6 кредитного договору).

Умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, як про це вказує відповідач, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленомуст. 627 ЦК України. Позичальник ОСОБА_1 , надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, фактично погодився із розміром відсотків, а отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення цього договору відмовитися від нього без пояснення причин, повернувши кредитні кошти кредитодавцю. Відсотки за користування кредитом визначено відповідно до ст.1048, 1056-1 ЦК України, вони не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні положення ст.18 ЗУ «Про споживче кредитування». Додаткові платежі за кредитним договором (неустойка, комісії) відповідачу не нараховувалися.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована заборгованість за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року в сумі 24263 грн 91 коп., яка складається з: 11082 грн 27 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 13181 грн 64 коп.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог позову строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Судом встановлено, що право на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року виникло після спливу строку, на який надавався кредит, до 12 серпня 2021 року.

Разом з тим, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2002 року, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

На момент звернення позивача до суду з даним позовом 02 вересня 2025 року, розділ «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України Законом Українивід 15 березня 2022року №2120-IX «Про внесеннязмін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у редакції Закону№ 3450-IX від 08 листопада 2023 року був доповнений п.19, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, зваживши на викладені вище вимоги законодавства та врахувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що строк позовної давності у даній справі позивачем не пропущено.

Відтак позовні заяви підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, дійшла висновку, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; копію додаткової угоди № 8 від 25 червня 2025 року до вказаного договору про надання правничої допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, з якого вбачається, що вартість послуг надана адвокатським бюро «Тараненко та партнери» при подачі даної позовної заяви становить 7000 грн.

Таким чином, з наданих документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 7000 грн.

Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат,з урахуванням конкретних обставин справи, заяви відповідача, її майнового стану, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правничу допомогу у сумі 3500 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

На підставі положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Керуючись ст.2,4,12,13, 81,89, 141, 223, 259, 263 - 265, 274, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №375627728 від 08 квітня 2021 року в сумі 24263 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят три) грн 91 коп., з яких: 11082 грн 27 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13181 грн 64 коп.- заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Відомості про сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: вулиця Рогнідинська, буд.4 А, офіс 10, місто Київ, .

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Берднікова