Справа №751/6923/25
Провадження №2/751/2021/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ТОВ «НВП «Агротехнології»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Агротехнології» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «НВП «Агротехнології» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 646 492 гривні

50 копійок за та понесених судових витрат.

Ухвалою судді від 15 серпня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі суд вважає, за необхідне витребувати у позивача докази, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема документи, які підтверджують факт договірних відносин з відповідачем, та докази на підтвердження невиконання зобов`язань і наявності заборгованості.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суд може залишити позовну заяву без розгляду.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

На підставі ч. 9 ст. 223 ЦПК України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Керуючись статтями 81-84, 223, 240, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти розгляд справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Агротехнології» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на 22 грудня 2025 року на 11 годину 30 хвилин.

Про день, час та місце розгляду справи повідомити учасників справи, попередивши про наслідки повторної неявки в судове засідання.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Агротехнології» документи, які підтверджують факт договірних відносин з відповідачем, та докази на підтвердження невиконання зобов`язань і наявності заборгованості.

Ухвала є обов`язковою для виконання.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.М.Топіха