Дата документу 21.10.2025
Провадження № 2-з/334/55/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м.Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану до подання позовної заяви, -

встановив:

15.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Новокодацького районного суду м.Дніпра із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що оскільки він має намір подати зазначений позов, вважає за необхідне забезпечити його шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого провадження №62569315, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Київа Клітченко О.А. В разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з його доходів. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з моїх доходів та усуне перешкоди у користуванні його майном. Просить забезпечити позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5238 від 03.07.2020 р. за виконавчим провадженням №62569315, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Київа Клітченко Оксаною Анатоліївною.

16.09.2025 ухвалою судді Новокодацького районного суду м.Дніпра заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано за територіальною підсудністю на розгляд Дніпровському районному суду міста Запоріжжя, (адреса місцезнаходження: вулиця Незалежної України, 2, Запоріжжя, Запорізька область, 69000, E-mail: ).

Підставою направлення справи до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя стало те, що зі змісту доданих до заяви документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 62569315, отримує дохід в ПП «ОХОРОНА СІТІ», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 21.05.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом із доходів боржника у ПП «ОХОРОНА СІТІ», місцезнаходженням якого є: 69014, м. Запоріжжя, вул.Корольова, 5.

Разом з тим, з наданих документів вбачається, що ПП «ОХОРОНА СІТІ», знаходиться за адресою : 69014, м. Запоріжжя, вул.Кольорова, 5, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Запоріжжя, а відтак і до підсудності Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що справа помилково направлена до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя.

Частинами 1 та 2 ст.32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, до якого вона надіслана.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження заяву про забезпечення позову до подання позову, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд як вказаної заяви та і поданої в подальшому справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути дану заяву до Новокодацького районного суду м. Дніпра, як помилково направлену Дніпровському районному суду м.Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.31 ЦПК України, суддя, -

постановив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову подану до подання позовної заяви, повернути до Новокодацького районного суду м.Дніпра, як помилково направлену до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя