ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м. Чернівці

справа № 718/1986/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Перепелюк І. Б., Височанської Н.К., Литвинюк І.М

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання,

встановив :

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішення суду вона отримала 03.09.2025 року. Вказує на те, що вона розірвала договірні відносини з адвокатом Бацей Т.М. щодо надання правничої допомоги в даній справі 29.08.2025 року тобто після ухвалення оскаржуваного рішення, про що підтверджує відповідна заява.

Просила поновити строк на оскарження вказаного рішення суду.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У п.8 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч.1 ст.352 ЦПК України).

Згідно зі ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі №521/2816/15-ц зазначено, що тлумачення норм національного законодавства, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалене судом 28 серпня 2025 року, копію рішення позивачкою було отримано 03 вересня 2025 року, представником позивача 03 вересня 2025 року, що підтверджується, зокрема довідкою про доставку електронного документу Кіцманського районного суду Чернівецької області. (а.с.74).

До суду першої інстанції позивач апеляційну скаргу скерувала засобами поштового зв`язку 10.10.2025 року, тобто поза межами 30 денного строку, який сплив 03 жовтня 2025 року.(а.с.81)

Як вже зазначалося, підставою для поновлення строку апелянт вказує на те, що вона розірвала договірні відносини з адвокатом Бацей Т.М. щодо надання правничої допомоги в даній справі 29.08.2025 року тобто після ухвалення оскаржуваного рішення, про що підтверджує відповідна заява.

В силу ч.1 ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1 ст.126 ЦПК України).

За правилами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Для особи, яка не брала участь у справі, але скористалася за певних обставин правом на оскарження судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з часу обізнаності про існування судового рішення, яке впливає на права цієї особи, а не з часу отримання позовної заяви, за якою таке було ухвалене.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що процесуальний строк на подання апеляційної скарги пропущений, а наведені в обґрунтування клопотання причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення є неповажними.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Такі висновки зроблені в постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі №369/3184/19.

Доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність об`єктивних істотних перешкод та труднощів, які унеможливлювали позивача вжити заходи задля своєчасного вчинення процесуальних дій із звернення із апеляційною скаргою, до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом подання суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин та із наданням доказів причин такого пропуску, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.126, 127, 136, 354, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2025 року, зазначені ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2025 року залишити без руху.

Для усунення недоліків надати десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали для зазначення інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, про що повідомити апелянта.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог зазначених в ухвалі суду, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк