465/3511/25
2-с/465/183/25
У Х В А Л А

/про скасування судового наказу та поворот виконання рішення /

21.10.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного судом м. Львова Коліщук З. М., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Шийки Івана Івановича про скасування судового наказу від 05 травня 2025 року у справі №465/3511/25 та поворот виконання судового наказу,

встановив:

05.05.2025 року Франківським районний судом м. Львова видано судовий наказ за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в розмірі 10 465,48 грн., інфляційні нарахування у сумі 430,70 грн., 3% річних в сумі 98,10 грн., та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 62 382,67 грн., інфляційні нарахування в сумі 4 074,49 грн., 3% річних в сумі 879,46 грн. , загалом 78 330,90 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Представник заявника звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ Франківського районного суду м. Львова №465/3511/25 від 05.05.2025 року. Стягнути судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", допустити поворот виконання судового наказу №465/3511/25 від 05.05.2025 та стягнути з ЛКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 у порядку повороту виконання судового наказу №465/3511/25 від 05.05.2025 грошові кошти в сумі 65136 грн. 52 коп.

В обґрунтування заяви зазначив, що копію судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 05.05.2025 року заявниця не отримувала, про надходження відповідної кореспонденції за місцем зареєстрованого проживання з відділу поштового зв?язку не повідомлялось, нею не підписувались будь-які документи та не здійснювались особисті дії з отримання таких документів. Про наявність судового наказу дізналася 02.07.2025 року, коли приватним виконавцем було списано з її рахунку кошти у розмірі 86643,66 гривень, а з самим судовим наказом та додатками до нього ознайомилася у Франківському районному суді м. Львова через свого представника 07.08.2025 року, про що свідчить відповідний запис у матеріалах справи.

Ознайомившись з вищевказаним судовим наказом, заявниця не визнає нараховану суму заборгованості, відповідні послуги не споживала в даному обсязі, вважає що вимоги стягувача зазначені у вищевказаному судовому наказі є безпідставними. Зазначає, що У зв?язку з проведенням огляду та опломбуванням вузла розподільчого обліку гарячої води, яким обладнано квартиру АДРЕСА_1 складено відповідний акт за N?0136600 від 18.07.2025 року з якого вбачається, що реальний показник приладу обліку гарячої води становить 471 м. куб. Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги централізованого постачання гарячої води з 01.10.2023 року по 28.02.2025 року боржниками спожито 730,982 м' води, що не відповідає показнику вищевказаного приладу обліку гарячої води. Стягувачем подано вимогу про стягнення боргу за послуги постачання гарячої води, проте в такому обсязі послуги не надавалися.

Крім, того заявниця не погоджується боргом щодо централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 10465,48 гривень. 01.07.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. відкрито виконавче провадження №78487361 на підставі судового наказу Франківського районного суду м. Львова та накладено арешт на кошти заявниці в сумі 87 109,40 грн. 0203.07.2025 з банківських рахунків заявниці стягнуто 87 109,40 грн, з яких 07.07.2025 частково повернуто надлишок у розмірі 21 972,88 грн. У результаті примусового виконання фактично списано 65 136,52 грн, що підтверджується квитанціями.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст.171 ЦПК України в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені в заяві про скасування судового наказу, потребують додаткового дослідження, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, тому вимоги про скасування судового наказу є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо повороту виконання судового наказу, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, а п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Водночас, ст.171 ЦПК України передбачено можливість скасування судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст.171ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5, 6 ст.444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Частиною 9 ст. 444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. З врахуванням наведеного заява про поворот виконання судового наказу розглядається судом, що ухвалив відповідний судовий наказ.

Окрім цього, Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019у справі № 569/15646/16-ц)

Отже поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновленню у судовому порядку. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18).

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Так, суд приймає до уваги, що згідно платіжної інструкції №252bePBNKI01121f0001 від 02.07.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. стягнуто з рахунку ОСОБА_1 кошти у розмірі 86643,66 гривень із призначенням платежу: стягнення за ВП №78487361; з виконання виконавчого документу, судовий наказ №465/3511/25, виданий 12.06.2025, документ видав Франківський районний суд м. Львова.- на осн.док.ВК №250702РВNKI75.

Також, згідно платіжної інструкції №252bfPBNKI00b7ea0002 від 03.07.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. стягнуто з рахунку ОСОБА_1 кошти у розмірі 465,74 гривень із призначенням платежу: стягнення за ВП №78487361; з виконання виконавчого документу, судовий наказ №465/3511/25, виданий 12.06.2025, документ видав Франківський районний суд м. Львова.- на осн.док.ВК №250703РВNKI82.

Також, з довідки про рух коштів вбачається, що 07.07.2025 відбулось зарахування 463,41 грн. та 21509,47 грн. на рахунок ОСОБА_1 деталі операції: Зарахування, приватний виконавець Сокіл Віталія Іва. Коментар до платежу: Повернення надлишкових коштів по ВП №78487361, ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2025 з боржника стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 7840,66 гривень.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.07.2025, вбачається, що таке закінчено з підстав виконання рішення суду.

Крім, того суд зазначає, що стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Враховуючи вказане, у зв`язку із скасуванням судового наказу у справі №465/3511/25, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви в частині повороту виконання судового рішення та необхідності повернення коштів заявнику у сумі 57295,86 грн.

Щодо вирішення питання про стягнення судового збору за подання заяви про скасування судового наказу з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Отже, вимоги щодо стягнення сплаченого судового збору у розмірі 151,40 гривень задоволенню не підлягають, оскільки його розгляд в процесуальному порядку, визначеному ст.170,171 ЦПК України для розгляду заяви про скасування судового наказу не передбачений. Судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст.164,170,171,260,261,444 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Шийки Івана Івановича про скасування судового наказу від 05 травня 2025 року у справі №465/3511/25 та поворот виконання судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ від 05 травня 2025 року у справі № 465/3511/25, виданий Франківським районний судом м. Львова за заявою Львівського міського комунального підприємства

«Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в розмірі 10 465,48 грн., інфляційні нарахування у сумі 430,70 грн., 3% річних в сумі 98,10 грн., та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 62 382,67 грн., інфляційні нарахування в сумі 4 074,49 грн., 3% річних в сумі 879,46 грн. , загалом 78 330,90 грн. та 302,80 грн. судового збору- скасувати.

Допустити поворот виконання судового наказу від 05.05.2025, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3511/25.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 у порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти в загальному розмірі 57295 (п`ятдесят сім тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 86 копійок.

В іншій частині відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя З. М. Коліщук