Дата документу 16.10.2025
Справа № 334/1669/24
Провадження № 2-др/334/40/25
16 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Бодні Д.В., розглянувши в судовому засіданні без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
03.10.2025 року каналами поштового зв`язку до суду звернувся представник: адвокат Бабіч С.А. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат, яка надійшла до суду 06.10.2025 року.
07.10.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судове засідання без повідомлення учасників справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі та здійснення оплати долучають: договір про надання правничої допомоги №б/н від 29.04.2024 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Бабіча С.А.», додаткову угоду №1 від 03.10.2025 року до договору про надання правничої допомоги №б/н від 29.04.2024 року, квитанцію прибуткового касового ордеру №16 від 03.10.2025 року, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги (виконаних робіт) від 03.10.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг виконаних та здійснених витрат), необхідних для надання правничої допомоги від 03.10.2025 року, ордер про надання правничої допомоги від 03.10.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.02.2017 року №001252.
Прохали зменшити ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн.
Жодних доводів щодо конкретних надмірностей у розрахунках позивач не наводить. Абстрактне твердження про нібито «завищення» суми витрат без аналізу обсягу наданих послуг, часу, залучених ресурсів, кількості судових засідань та підготовлених процесуальних документів є неконкретним. Суд не має повноважень довільно зменшувати суму витрат, якщо їх обсяг доведено, підтверджений документально, а самі витрати не є явно необґрунтованими. Фактична суть поданого клопотання про зменшення судових витрат полягає у намаганні уникнути процесуальних наслідків програного спору.
Прохали врахувати додаткові пояснення при прийнятті додаткового рішення.
Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, суд приходить висновку, що вимоги відповідача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Повний текст рішення складено 10.10.2025 року.
У поданому 01.10.2025 року клопотанні представник відповідача прохав стягнути з позивача на користь відповідача, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, при цьому повідомили, що протягом п`яти днів подадуть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення вказаних витрат.
03.10.2025 року каналами поштового зв`язку до суду звернувся представник: адвокат Бабіч С.А. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат, яка надійшла до суду 06.10.2025 року.
Відповідно ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно ч.2,3,4,5 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Представником позивача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому вважали обґрунтованим розмір витрат в сумі 1000 грн.
Відповідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення надано суду докази на підтвердження понесених витрат: договір про надання правничої допомоги №б/н від 29.04.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Бабіча С.А.»; додаткову угоду №1 від 03.10.2025 року до договору про надання правничої допомоги №б/н від 29.04.2024 року; квитанцію прибуткового касового ордеру №16 від 03.10.2025 року; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги (виконаних робіт) від 03.10.2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг виконаних та здійснених витрат), необхідних для надання правничої допомоги від 03.10.2025 року; ордер про надання правничої допомоги від 03.10.2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.02.2017 року №001252.
За висновком, викладеним у п.21 додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Аналізуючи норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, можна дійти висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту за явлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.
У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.
У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (ст.41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28.03.2007 року, з поправками від 09.06.2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (п.18).
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25.11.2022 року у справі № 706/199/22.
Оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені представником відповідача суми є надмірними та не співмірними зі складністю справи, та доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню, необхідно зменшити.
Зокрема, суд вважає надмірними та не співмірними витрати відповідача на:складання та направлення заяви на ознайомлення з матеріалами справи 1 година 1500 грн.; складання та подача клопотання про розгляд підготовчого засідання 15.09.2025 року без участі відповідача та адвоката 1 година 1500 грн.; складання та подача клопотання про розгляд справи 01.10.2025 року без участі відповідача та адвоката 1 година 1500 грн.; складання та подача заяви про стягнення судових витрат 2 години 3000 грн., всього на суму 7500 грн.
Керуючись ст.ст. 76-83, 137, 141, 211, 247, 258-259, 268, 270 ЦПК України, суд, -
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст додаткового рішення складено 21 жовтня 2025 року.
Суддя: С.М. Телегуз