Справа № 952/652/25
Провадження № 2/626/987/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в місті Берестині, в порядку загального позовного провадження, у відсутність сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнати право власності на земельну ділянку площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського району, Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2024 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки у простій письмовій формі. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 (сторона договору - Покупець) передав кошти ОСОБА_2 (сторона договору - Продавець) за продаж земельної ділянки, площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021, про що свідчить розписка написана власноручно відповідачем ОСОБА_2 , а останній в свою чергу передав ОСОБА_1 , оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з яким після смерті матері успадкував вищевказану земельну ділянку та оригінал витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які належали відповідачу, що також підтверджується розпискою про отримання даних документів

При укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки 16.01.2024 року між сторонами було досягнуто домовленості про всі істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки, на виконання якого позивачем було сплачено обумовлену суму коштів з відповідачем, а саме 250000 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), а відповідачем було передано позивачу вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом разом з оригіналом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, тобто виконана умова договору в частині фактичної передачі майна.

Однак, незважаючи на взяті на себе зобов`язання, не було здійснено нотаріальну реєстрацію договору купівлі-продажу, адже відповідач не з`явився у домовлені строки до нотаріуса, при цьому не відповідаючи на телефонні дзвінки, за місцем реєстрації тривалий час не з`являється, на даний час перебуває за кордоном.

Оскільки між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, та даний договір було повністю виконано з обох сторін.

Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 27.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява відповідно до якої він визнає позовні вимоги та просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 16.01.20124 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського (раніше Зачепилівського) району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021.

На виконання умов вищевказаного договору покупець передав продавцю грошові кошти у розмірі 250000,00 грн., що підтверджується розпискою від 16.01.2024, власноручно написаною ОСОБА_2 .

Відповідно до вказаної розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 250000,00 грн. в якості оплати за продаж належної їй земельної ділянки площею 4,1409 га з кадастровим номером: :08:000:0021.

Крім того, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на землю, а саме: оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом та оригінал витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В свою чергу ОСОБА_1 16.01.2024 написав розписку про отримання вищевказаних документів.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2024 року та витягу з Державного реєстру речових прав від 16.01.2024 року, земельна ділянка площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського (раніше Зачепилівського) району Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за об`єкт нерухомості, земельну ділянку, а продавець передав позивачу документи, що підтверджують право власності на вказане майно.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до статті 1 протоколу 1 Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 06 вересня 2017 року в цивільній справі № 6-1288цс17, однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року в справі № 142/119/20 зазначив, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (частина друга статті 220 ЦК України).

З урахуванням принципу розумності, очевидно, що позов про визнання договору дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України є способом захисту цивільних прав та інтересів учасників приватних відносин. Рішення суду про визнання договору дійсним при недодержанні сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору «зцілює» тільки таку ваду як відсутність нотаріального посвідчення договору. При цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається в силу прямої вказівки в частині другій статті 220 ЦК України.

Судом встановлено, що сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та даний договір було повністю виконано з обох сторін.

Позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, через ухилення відповідача від здійснення дій направлених на нотаріальне посвідчення договору.

Зазначені факти, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на майно, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору дійсним, визнання права власності, що є похідним одне від одного та поєднано спільною метою.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що сторонами були виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, відбулась передача майна та його оплата, тобто фактично виконані умови договору та наявне на той момент бажання сторін досягти вказаної мети, майно було правомірно придбано позивачем, беручи до уваги, що нотаріальне посвідчення договору є неможливим у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання свого зобов`язання за цим договором, а також враховуючи те, що позивач має непорушне право на законне володіння своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.209, 220, 328, 334, 638, 655, 657 ЦК Україна, ст. ст.10, 11, 209, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського (раніше Зачепилівського) району Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021, укладений 16.01.2024 року між ОСОБА_1 дійсним.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 4,1409 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Берестинського (раніше Зачепилівського) району Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0021 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційногоперегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя