Справа № 353/811/25
Провадження № 2/353/558/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну часку (пай), розміром 74,30 ум.кад.га, що перебуває у колективній власності КСС «Єдність», що в с. Жуків Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка в свою чергу успадкувала її після смерті чоловіка ОСОБА_3 .Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2

06.10.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. та ОСОБА_4 надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ, у разі їх відкриття, та витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ, зокрема щодо майна: ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання яких було с. Жуків Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

17.10.2025 року Тлумацька державна нотаріальна контора Івано-Франківської області направила на адресу суду копії спадкових справ № 147/2013 та № 426/2001.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2025 року було закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Стосовно вирішення позову поклався на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0071699, виданого 26.07.2001 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 10.09.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 119, належало право на земельну частку (пай) розміром 74,30 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності КСС «Єдність», що в с. Жуків Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 3).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначення відомостей про другого з подружжя від 03.09.2025 року ОСОБА_3 з 21.04.1966 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (батько позивача) помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (мати позивача) прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки вона вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка ОСОБА_3 , проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство та проводила його похорон, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши грошову компенсацію, яка не є предметом даного позову, що підтверджується довідками Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 110 від 02.09.2025 року, № 64/02-11 від 22.02.2016 року (а.с. 5, 34, 39).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 426/2001 від 13.11.2001 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 (батько позивача) (а.с. 32-34), з якої вбачається, що ОСОБА_2 (мати позивача) була єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (мати позивача) померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 7).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 36). Відповідно до копії довідки Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 64/02-11 від 22.02.2016 року ОСОБА_2 на день смерті проживала одна по АДРЕСА_1 (а.с. 39).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 147/2013 від 24.07.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (мати позивача) (а.с. 35-45), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає.

Отже на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 (мати позивача), яка в свою чергу успадкувала її після смерті чоловіка ОСОБА_3 (батько позивача).

Однак позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 (мати позивача) на спірну земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 482/02-31 від 19.08.2025 року (а.с. 4).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити спадщину на спадкове майно - земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Суд враховує, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України).

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже ОСОБА_1 (позивач), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкову земельну частку (пай) на своє ім`я.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при вирішенні позову поклався на розсуд суду та просив розгляд справи провести без його участі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі ст.ст. 548, 549, 551, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 89 141, 142, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай) розміром 74,30 умовних кадастрових гектара, яка перебуває у колективній власності КСС «Єдність», що в с. Жуків Івано-Франківського району Івано-Франківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0071699, виданого 26.07.2001 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 10.09.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 119, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА