ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"22" жовтня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Приозерне" про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Приозерне" про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.09.2025 позовну заяву було залишено без руху та позивачу був наданий строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для усунення зазначених недоліків: судом зобов`язано позивача надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви.

Від представника позивача 15.09.2025 надійшло клопотання, в якому останній повідомив суд, що предметом позову є визнання права власності на земельну ділянку, тобто в розумінні ст. 317 ЦК України, закріплення за позивачем права володіння, користування та розпорядження. Наразі позивач має право користування на земельну ділянку під будинком і не має змогу оцінити зазначену ділянку, а тому просить суд визначити розмір судового збору і відстрочити його сплату до ухвалення рішення суду.

Відповідно до вимог норми ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Зі змісту цієї норми вбачається право суду самостійно визначити розмір судового збору лише у випадку, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо.

Проте, проаналізувавши клопотання представника позивача, суд вважає за необхідне вказати на те, що у своїй позовній заяві позивач сам неодноразово зазначив, що у цій справі має сплачуватися максимальний розмір судового збору 15 140,00 грн., а тому відсутні передбачені ч. 2 ст. 176 ЦПК України підстави для самостійного визначення судом необхідної для сплати суми судового збору.

До свого клопотання від 15.09.2025 представник позивача докази сплати судового збору у сумі 15 140,00 грн. не долучив, а отже станом на 22.10.2025 позивачем не виконано належним чином вимоги ухвали суду від 08.09.2025. Так само, представником позивача не надані суду докази, які б давали передбачені ст. 136 ЦПК України підстави для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем у встановлений строк взагалі не виконані вимоги ухвали суду від 08.09.2025, позовну заяву разом із додатками необхідно повернути позивачу та вважати її неподаною.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Приозерне" про визначення порядку користування земельною ділянкою - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Л. Котвицький