Справа № 367/1975/25
Провадження №2/367/3362/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 жовтня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Опанасенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Київський державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Київський державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 мотивує свої вимоги тим, що вранці 29 січня 2025 року ОСОБА_1 виявила зникнення свого автомобіля, CHEVROLET, модель LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого звернулась до поліції, від представників поліції вона дізналась, що машину було вилучено за виконавчим провадженням № 77015454, що відкритого 28 січня 2025 року, приватним виконавцем Мойсеєнко Діною Петрівною, в той же день позивач знайшла виконавця та ознайомилась з матеріалами ВП 77015454, в тому числі і з виконавчим написом від 03 червня 2021 року № 84929.

Зазначає, що згідно даного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович пропонує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» предмет застави: автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, рік випуску 2012, колір чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , тип легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 127 349 (сто двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 34 копійки.

Вказує, що позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями діючого законодавства, підстав для вчинення вказаного виконавчого напису у нотаріуса не було, а тому він є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним.

Представник позивача зазначає, що жодних кредитних договорів із Товариством з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» ОСОБА_1 не підписувала та не укладала, про те що стягувач за кредитним договором є Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» позивач дізналася лише 29 січня 2025 року з наданих для ознайомлення приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження № 77015454.

Стверджу, що в матеріалах виконавчого провадження немає ні договору про відступлення права вимоги, ні змін до нотаріального договору застави транспортного засобу № 086R2CA123320001 від 27 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Антиповою І.В.

Вказує, що оскільки, позивач до сьогодні не отримувала ні Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2 від 31 травня 2017 року, ні повідомлень про відступлення прав вимоги за його кредитним договором, ні жодних вимог від Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», вона за ч. 2 ст. 517 ЦК України має право, і мала на момент вчинення виконавчого напису, не виконувати свого обов`язку перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс».

Зазначає, що виконавчий напис було вчинено без дотримання Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зокрема п. п. 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, згідно якого вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Вказує, що позивач не отримувала жодної вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов`язанням, передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням, ні під розписку, ні в жоден інший спосіб передбачений Законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису.

Стверджує, що дана обставина приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем була проігнорована, як і отримання доказів безспірності заборгованості, через такі дії нотаріуса, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року за № 7921 на ім`я Остапенка Євгена Михайловича, анульовано наказом Мін`юсту від 30 грудня 2021 року № 4722/5.

Крім того, зазначає, що нотаріусом запропоновано стягнути заборгованість, що виникла більш ніж за три роки до вчинення виконавчого напису, так у виконавчому написі нотаріус стягує з позивача за період з 03 червня 2018 року по 03 червня 2021 року заборгованість у розмірі 127 349 (сто двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 34 копійки, однак, саме такий розмір заборгованості встановлено станом на 31 січня 2017 року, згідно витягу з додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 84929, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 03 червня 2021 року, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки та витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 13 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третім особам також копію позовної заяви з додатками.

У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 27 листопада 2012 року ОСОБА_1 з однієї сторони та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» з іншої сторони укладено Договір застави транспортного засобу № 086R2CA123320001, згідно з яким ОСОБА_1 для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» за Кредитним договором № 086R2CA123320001 від 27 листопада 2012 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в заставу Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Правекс-Банк» належне їй на праві власності майно, а саме транспортний засіб марки Chevrolet, модель Lacetti, 2012 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип транспортного засобу легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.3.1. ОСОБА_1 зобов`язана повернути кредит (грошові кошти) в розмірі 98 320 (дев`яносто вісім тисяч триста двадцять) гривень 00 копійок в строк до 27 листопада 2019 року.

Згідно з Витягом з додатку 1 Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31 травня 2017 року Товариство комерційний банк «Правекс-Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за Кредитним договором № 086R2CA123320001 від 27 листопада 2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до виконавчого напису вчиненого 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгенієм Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 84929, останній пропонує стягнути із заставодавця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія», якому первинний кредитор Акціонерне товариство «Правекс Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2 від 31 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейкіним І.В., зареєстрованим в реєстрі № 492, 493, відступив право вимоги за Договором застави транспортного засобу № 086R2CA123320001 від 27 листопада 2012 року укладеного між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та ОСОБА_1 , предмет застави: автомобіль марки Chevrolet, модель Lacetti, 2012 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип: легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» та стягнути з ОСОБА_1 за період з 03 червня 2018 року по 03 червня 2021 року включно суму у розмірі: 93 008 (дев`яносто три тисячі вісім) гривень 57 копійок заборгованість за тілом кредиту, 34 340 (тридцять чотири тисячі триста сорок) гривень 77 копійок заборгованість за відсотками, що становить загальну суму 127 349 (сто двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 34 копійок.

Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» № 55-к від 25 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

28 січня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діаною Петрівною на підставі виконавчого напису № 84929 від 03 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77015454.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт - оскаржуються до суду.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172 (п.3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно до п.3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

У постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року викладена правова позиція, відповідно до якої суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений п. п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

За умовами наведеного вище пункту 2 глави 16 Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 320/8269/15-ц виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню у разі недотримання вимог щодо процедури звернення стягнення на заставлене майно на підставі такого виконавчого напису, зокрема щодо повідомлення боржника про початок такої процедури, державної реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження та невиконання вимог про доведення безспірності заборгованості. Відсутність у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України, вимоги до нотаріуса провести перевірку дій стягувача щодо дотримання норм спеціального закону щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу 30-денного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість нотаріуса не виконати ці вимоги. Коли нотаріус встановлює на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, це перешкоджає йому вчиняти виконавчий напис.

В постанові КЦС ВС від 22 травня 2024 року у справі № 465/4478/22 Суд звернув увагу на наступне - для звернення стягнення на предмет застави необхідною умовою є письмове повідомлення боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та внесення до Реєстру відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення запеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Положення закону щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання направлені на фактичне повідомлення заставодавця з метою надання йому можливості усунути відповідні порушення основного зобов`язання і запобігти зверненню стягнення на його майно. Таке повідомлення слід вважати здійсненим належним чином за умови, що заставодавець отримав його. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Повернення повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання до банку з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом отримання позивачем такого повідомлення, а також не свідчить про дотримання банком обов`язку щодо фактичного повідомлення боржника про порушення зобов`язання. Такі порушення порядку повідомлення заставодавця про вимогу про усунення порушення є самостійною правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищезазначене, оскільки ОСОБА_1 не отримувала жодної вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов`язанням передбаченим кредитним договором, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, виконавчий напис № 84929, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 03 червня 2021 року суд визнає таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, у виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович стягнує з ОСОБА_1 за період з 03 червня 2018 року по 03 червня 2021 року включно суму у розмірі: 93 008 (дев`яносто три тисячі вісім) гривень 57 копійок заборгованість за тілом кредиту, 34 340 (тридцять чотири тисячі триста сорок) гривень 77 копійок заборгованість за відсотками, що становить загальну суму 127 349 (сто двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 34 копійок, однак згідно з Витягом з додатку 1 Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31 травня 2017 року заборгованість за Кредитним договором № 086R2CA123320001 від 27 листопада 2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 станом на 31 січня 2017 року становила 127 349 (сто двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 34 копійок, отже з 31 січня 2017 року моменту виникнення заборгованості до 03 червня 2021 року моменту вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Так, представник позивача просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати з надання правової допомоги у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги від 05 лютого 2025 року, укладений між фізичною особою-підприємцем, адвокатом Прусом Олександром Олександровичем та ОСОБА_1 , Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2025 року, платіжну інструкцію 2.92337383.1.

Згідно з Додатковою угодою № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2025 року, загальна вартість наданих послуг становить 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок, та складається з наступних послуг: ознайомлення з матеріалами ВП 77015454 та надання консультації 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок; складання та подання до суду позовної заяви 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок; складання та подання заяви про забезпечення позову 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до платіжної інструкції 2.92337383.1 ОСОБА_1 сплатила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відтак вимоги представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню, а саме з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 має бути стягнуто 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійоквитрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Київський державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 84929, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 03 червня 2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Ігоря Сікорського, буд. 8;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, адреса місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6, каб. 421/1;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київський державний нотаріальний архів, , місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Повітрофлотська, буд. 76 г.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук