КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/11313/25

20 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Напрієнко Марини Вікторівни на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії державного виконавця - повернуто суб`єкту звернення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, 04 липня2025 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Напрієнко Марина Вікторівна через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просила суд ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена з грубим порушенням норм процесуального права.

Зазначає що, повертаючи скаргу суб?єкту звернення з підстав відсутності на ордері підпису адвоката, суд першої інстанції не врахував, що Рішенням Ради адвокатів України № 36 від 08.06.2024 року до Положення були внесені суттєві зміни, які прямо врегульовують питання підписання ордера. Зокрема, пункт 12 Положення було доповнено новим підпунктом 12.15, який остаточно роз`яснює в яких випадках ордер вважається підписаним: «12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/ адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Таким чином вважає, що висновок суду про відсутність на ордері окремого власноручного підпису є помилковим, оскільки він ґрунтується на застарілому тлумаченні вимог законодавства.

Вважає, що позиція суду першої інстанції повністю спростовується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 483/346/24, де розглядалась абсолютно аналогічна ситуація. Верховний Суд наголосив що: «ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом».

У справі, що розглядається, скарга на дії державного виконавця була подана через підсистему «Електронний суд», весь пакет документів (скарга та додатки) був підписаний єдиним кваліфікованим електронним підписом адвоката Напрієнко М.В. Ордер був одним із додатків до цієї скарги. Отже, згідно з чинною редакцією Положення та судовою практикою Верховного Суду, ордер є належним чином підписаним.

30 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він посилається на те, що апеляційна скаргу є необгрунтованою та безпідставною.

Зазначає, що 20 червня 2025 року адвокатом Напрієнко М.В. в інтересах ОСОБА_1 було подано до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу на дії державного виконавця за відсутності належних правових підстав, оскільки ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1532581, на який вона посилається на підтвердження своїх повноважень, не може вважатися дійсним і таким, що відповідає вимогам закону, адже в ньому взагалі не визначено підставу, на якій здійснюється надання правової допомоги, що саме по собі унеможливлює легітимність представництва, а як вбачається із його змісту, навіть якщо правова допомога мала надаватися на підставі Договору про надання правової допомоги, то в ордері зазначено невірний рік такого Договору внаслідок чого фактично договір, на підставі якого мало би здійснюватися представництво прав та інтересів, у цьому ордері взагалі не зазначений, що нівелює саму сутність ордера як процесуального документа, до того ж даний ордер не містить навіть власноручного підпису адвоката.

Відповідно до пункту 12 Положення про ордер, ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа…

При цьому, виходячи з положень підпункту 12.4 пункту 12 Положення №41, цей реквізит ордера автоматично не генерується і заповнюється адвокатом самостійно.

Таким чином, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є письмовий документ встановленої форми, що містить обов`язкові реквізити, передбачені Положенням №41, зокрема, особистий підпис адвоката, який його видав та посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

За встановлених обставин скарга від імені ОСОБА_1 була подана її представником адвокатом Напрієнко М.В. 20.06.25 року через систему «Електронний суд» та підписана шляхом накладення власного електронно-цифрового підпису адвоката.

Вказаний ордер не сформований адвокатом в системі «Електронний суд», а завантажений як додаток до скарги у вигляді файлу «pdf». Однак, в ньому відсутні всі необхідні відомості, визначені у пункті 12 Положення № 41.

Так, на підтвердження повноважень адвокатом Напрієнко М.В. до матеріалів скарги додано ордер серії ВН № 1532581, який не містить таких обов`язкових реквізитів, як: номер та дату договору про надання правничої допомоги та підпис адвоката, при цьому адвокат зазначає що вона діє в інтересах ОСОБА_1. на підставі Договору про надання правничої допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №02-06/2025 від 2 червня 2925 року (при зверненні до суду у 2025 році).

З урахуванням викладеного вважає, що наданий суду ордер серії ВН № 1532581, який фактично не містить належної дати та відповідних істотних реквізитів, зокрема, як вбачається із його змісту, адвокат самовільно зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правничої допомоги №02-06/2025 від 2 червня 2925 року, тобто документа, який є вочевидь недійсним, оскільки при зверненні до суду у 2025 році адвокат посилається на договір, дата якого вказана на майбутній 2925 рік, що є таким, що унеможливлює визнання цього ордеру належним та допустимим доказом підтвердження повноважень адвоката, а також беззаперечно свідчить про те, що він оформлений всупереч підпункту 12.3 пункту 12 Положення, тобто, без посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється апеляційним судом без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Як встановлено судом, у червні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Напрієнко Марина Вікторівна через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підтвердження повноважень адвокатом було надано ордер серії ВН №1532581.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії державного виконавця - повернути суб`єкту звернення.

Повертаючи скаргу на дії державного виконавця, подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Напрієнко Мариною Вікторівної, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), суд першої інстанції посилався на те, що як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, скарга від імені заявника подана адвокатом Напрієнко М.В. На підтвердження своїх повноважень адвокат Напрієнко М.В. додала до матеріалів позовної заяви ордер на надання правничої (правової) допомоги серії №ВН № 1532581, який не містить особистого підпису адвоката. Отже, доданий адвокатом документ не можна вважати копією письмового (паперового) ордера (через відсутність власноручного підпису адвоката як обов`язкового реквізиту). (постанова Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі № 466/76/22). За таких обставин суд дійшов висновку, що адвокат Напрієнко М.В. при поданні скарги не підтвердила свої повноваження на її підписання, що є підставою для повернення скарги суб`єкту звернення.

Колегія суддів із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно вимог статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Частина 8 статті 14 ЦПК України визначає, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису або іншого засобу електронної ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з частинами 5, 6 статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази, тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС (далі - Положення № 1845/0/15-21), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема, підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Згідно з пунктом 8 Положення № 1845/0/15-21 підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

За приписами абзацу 1 пункту 9 Положення № 1845/0/15-21 процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема, адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Пунктом 24 Положення № 1845/0/15-21 визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пункту 5.4 Положення № 1845/0/15-21 електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Згідно з пунктом 27 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

За приписами пункту 16 Положення № 1845/0/15-21 процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС.

Пунктом 26 Положення № 1845/0/15-21 передбачено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

У пункті 27 Положення № 1845/0/15-21 визначено, що до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина 4 статті 62 ЦПК України).

Частинами 5-7 ст. 62 ЦПК України визначено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення Ради адвокатів України від 04 серпня 2017 року № 162»:

викладено пункт 2 Положення у новій редакції: « 9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності)»;

доповнено пункт 12 Положення новим підпунктом 12.15 такого змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами.

Ордер має бути підписаний адвокатом і він вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом.

У випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається.

Отже, у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») підпису на ордер не вимагається.

Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 483/346/24, від 16 грудня 2024 року у справі № 916/4258/23, від 23 січня 2025 року у справі № 480/8785/24.

Як встановлено судом, 20 червня 2025 року адвокатом Напрієнко Мариною Вікторівною в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» була подана до суду скарга на дії державного виконавця.

Повертаючи вказану скаргу з підстав відсутності на ордері на представництво інтересів скаржниці в Дніпровському районному суді м.Києва підпису адвоката Напрієнко М.В., суд першої інстанції не врахував, що особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

На підтвердження повноважень представника адвоката Напрієнко Марини Вікторівни до скарги додано ордер серії ВН № 1532581 від 20 червня 2025 року, виданий адвокатом Напрієнко Мариною Вікторівною на представництво ОСОБА_1 у Дніпровському районному суді міста Києва (а.с. 6).

Копія ордеру серії ВН № 1532581 від 20 червня 2025 року є додатком до скарги на дії. Скарга подана через систему «Електронний суд» та скріплена електронним підписом.

За таких обставин, за умови підписання електронним підписом скарги на дії державного виконавця, додатком до якої є копія ордеру, висновок суду першої інстанції про те, що копія ордеру вважається непідписаною є помилковим.

Таким чином, подання адвокатом Напрієнко М.В. ордера через модуль підсистеми «Електронний суд» без окремого власноручного («фізичного») підпису, у вигляді додатка до підписаної позовної заяви, є належним доказом підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України.

Посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 02 березня 2023 року у справі № 522/14112/22, від 20 квітня 2023 року у справі №420/14624/22, від 07 лютого 2023 року у справі № 466/487/22, від 22 грудня 2022 року у справі № 450/569/22, є необґрунтованим, оскільки така практика була сформована до внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 04 серпня 2017 року № 162, на підставі рішення Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36, якими було змінено вимоги до процедури оформлення та подання таких документів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»)

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379 -382, 383, 384 України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Напрієнко Марини Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року скасувати.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії державного виконавця направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: