Дата документу 09.10.2025
Справа № 334/4997/25
Провадження № 2/334/2903/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення прав споживача,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС», як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, у електронній формі було укладено Угоду з користувачем, яка є публічним договором приєднання та за своїм змістом є договором купівлі-продажу товару, укладеним на відстані між Покупцем та Продавцем, умови якого визначені цією Угодою (далі Договір).

Договір був розміщений на веб-сайті ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», в мережі Інтернет за адресою: https://www.avias.ua, https://www.ru.avias.ua, https://fuel.avias.ua.

Умовами договору визначено правила користування Мобільним додатком, сайтом Продавця та умови публічного Договору купівлі-продажу Товару. Договір був укладений з використанням мобільного додатку «JET!», встановленого на мобільному пристрої, як і передбачено в умовах Договору (пункт 1.1. Договору).

Позивач, виконав умови Договору, визначені у пунктах 4.2., 4.3., 5.2., 5.3. Договору, зокрема: самостійно та на власний розсуд обрав розміщений у Мобільному додатку Товар: вид - дизельне паливо, кількість нафтопродукту; підтвердив своє замовлення, здійснюючи оплату Товару шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця; самостійно оформляв замовлення і оплачував 100% передоплату в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, за допомогою платіжної картки, протягом періоду з 25 липня 2023 року до 06 листопада 2024 року.

Передоплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, за допомогою платіжної картки у була здійснена на загальну суму 78 517,66 гривень.

Натомість ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», як продавець, не виконало умови Договору, які визначені у пунктах 4.1., 5.4. Договору, а саме не передав у власність Покупця Товар (нафтопродукти), визначений у замовленні Покупця, розміщеному за допомогою Мобільного додатку, не здійснив фізичну передачу Товару Покупцеві, яка повинна бути проведена через АЗС, що зазначені у розділі «Карта» мобільного додатку, шляхом заправки автотранспортного засобу.

ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», як продавець, не виконав умови Договору, оскільки не передав позивачу, товар на загальну суму 22 471,46 грн, при цьому в односторонньому порядку розірвав Договір та не повернув грошові кошти, сплачені як попередня оплата.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, заподіяні внаслідок порушення прав споживача шляхом стягнення заборгованості (попередньої оплати) за Угодою з користувачем у розмірі 22471,46 гривень, 37976,77 гривень неустойки та 5000,00 гривень моральної шкоди, загальна сума збитків 65448,23 гривень.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Однією з засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС», як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, у електронній формі було укладено Угоду з користувачем, яка є публічним договором приєднання та за своїм змістом є договором купівлі-продажу товару, укладеним на відстані між Покупцем та Продавцем, умови якого визначені цією Угодою (далі Договір).

Договір був розміщений на веб-сайті ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», в мережі Інтернет за адресою: https://www.avias.ua, https://www.ru.avias.ua, https://fuel.avias.ua.

Умовами договору визначено правила користування Мобільним додатком, сайтом Продавця та умови публічного Договору купівлі-продажу Товару.

Договір був укладений з використанням мобільного додатку «JET!», встановленого на мобільному пристрої, як і передбачено в умовах Договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Отже, на Договір розповсюджується сфера дії Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до пункту 4.1. Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця Товар (нафтопродукти), визначений у замовленні Покупця, розміщеному за допомогою Мобільного додатку та/або Веб-сайту, з використанням віртуальної та/або фізичної (пластикової) Паливної картки, на якій воно враховується, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти Товар, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, Покупець самостійно та на власний розсуд обирає розміщений у Мобільному додатку та/або Веб-сайті Товар: вид, кількість нафтопродукту, адресу АЗС, паливо-роздавальну колонку. Відповідальність за дані зазначені у замовлені покладається на Покупця.

Покупець підтверджу своє замовлення, здійснюючи оплату Товару. Перед підтвердженням замовлення обов`язково ознайомтесь зі всіма характеристиками Товару, зазначеними у замовленні та з цією Угодою (пункт 4.3. Договору).

Договір вважається укладеним, а пропозиція Продавця щодо його укладення повністю прийнятою (акцептованою) Покупцем, з моменту підтвердження Покупцем замовлення (пункт 4.4. Договору).

Також умовами Договору визначено наступне: пункт 5.2. - оплата Товару проводиться Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Продавця. Продавець звільняється від своїх обов`язків щодо Товару, оплата за який проведена на інші платіжні реквізити; пункт 5.3. - Покупець самостійно оформляє замовлення і оплачує (100% передоплати) в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця. При оплаті платіжною карткою, Покупець підтверджує, що є власником платіжної картки; пункт 5.4. - фізична передача Товару Покупцеві проводиться через АЗС, що зазначені у розділі «Карта» мобільного додатку, шляхом заправки автотранспортного засобу. Кількість Товару, що відпускається на АЗС, вибирається Покупцем самостійно, в межах попередньо оплаченої кількості. Право власності у Покупця виникає з моменту передачі Товару на АЗС.

Позивач, виконав умови Договору, визначені у пунктах 4.2., 4.3., 5.2., 5.3. Договору, зокрема: самостійно та на власний розсуд обрав розміщений у Мобільному додатку Товар: вид - дизельне паливо, кількість нафтопродукту; підтвердив своє замовлення, здійснюючи оплату Товару шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця; самостійно оформляв замовлення і оплачував 100% передоплату в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, за допомогою платіжної картки, протягом періоду з 25 липня 2023 року до 06 листопада 2024 року, що підтверджується відомостями з особистого кабінету сайту, а також довідками банку про проведення банківської операції про перерахування грошових коштів.

У пункті 6.1 Договору передбачено, що Покупець несе повну відповідальність за дотримання порядку і умов користування мобільним додатком, особистим кабінетом сайту, паливною карткою, за достовірність усіх даних, що вводяться їм у мобільному додатку та в особистому кабінеті сайту (включаючи, але не обмежуючись: АЗС, номер колонки, кількість літрів і інше), за здійснення транзакцій (платежів). Відповідальність за дії третіх осіб, що отримали доступ до: фізичної та/або віртуальної Паливної картки, Мобільного додатку, особового кабінету Веб-сайту; несе виключно Покупець.

Згідно із пунктом 10.2. Товариство має право на розірвання Договору з Покупцем в односторонньому порядку без повідомлення та письмової згоди, шляхом блокування особового кабінету та інших сервісів.

Згідно частин 1, 2 пункту 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Пунктами 5, 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін уразі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Згідно частиною 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Судом встановлено, що між сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційних систем укладено публічний договір приєднання, який за своїм змістом є договором купівлі-продажу товару, у електронній формі, яка прирівнюється до письмової.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу кошти в рахунок оплати предмета договору пального, яке обліковується у мобільному додатку «Jet!» на Віртуальній паливній картці.

Передоплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, за допомогою платіжної картки була здійснена на загальну суму 78 517,66 гривень.

Натомість ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», як продавець, не виконало умови Договору, які визначені у пунктах 4.1., 5.4. Договору, а саме не передав у власність Покупця Товар (нафтопродукти), визначений у замовленні Покупця, розміщеному за допомогою Мобільного додатку, не здійснив фізичну передачу Товару Покупцеві, яка повинна бути проведена через АЗС, що зазначені у розділі «Карта» мобільного додатку, шляхом заправки автотранспортного засобу.

ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», як продавець, не виконав умови Договору, оскільки не передав позивачу, товар на загальну суму 22 471,46 грн, при цьому в односторонньому порядку розірвав Договір та не повернув грошові кошти, сплачені як попередня оплата.

Кошти за неотриманий позивачем товар відповідач не повернув.

Таким чином суд встановив, що відповідач, незважаючи на відсутність придбаного позивачем товару, що є предметом договору купівлі-продажу, сплачені позивачем кошти за товар не повернув, що дає підстави позивачу вимагати повернення коштів, що були сплачені за фактично не отриманий товар, а тому, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення 22471,46 гривень попередньої оплати за Угодою з користувачем законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню шляхом стягнення вказаної суми з відповідача.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 37976,77 гривень неустойки та 5000,00 гривень моральної шкоди суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачем належним чином не обґрунтовано яким чином йому було спричинено моральну шкоду.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення 37976,77 гривень неустойки, обчисленої на підставі частини дев`ятої статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 13 грудня 2024 року до 31 травня 2025 року (169 днів) 22 471,46 х 0,01х 169 = 37 976,77 грн.

Згідно ч.1, ч.4 - ч.7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, позивачем, як на підставу заявленої вищевказаної суми до стягнення, шляхом складеного в позовній заяві та без долучення детального розрахунку, в розумінні вимог чинного законодавства, не є належним та допустимим доказом, яку слід враховувати при визначенні суми пені чи-то штрафних санкцій.

Враховуючи, що вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень та неустойки у розмірі 37976,77 грн не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову в цій частині.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позов задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то суд покладає на відповідача сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 415,80 гривень та стягує його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення прав споживача задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС», , юридична адреса: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет 8, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , заборгованість (попередня оплата) за Угодою з користувачем у сумі 22471 (Двадцять дві тисячі чотириста сімдесят одна) гривня 46 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС», , юридична адреса: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет 8, на користь держави судовий збір у розмірі 415 (Чотириста п`ятнадцять) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 жовтня 2025 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.