Провадження № 2-з/204/86/25 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Самсонова В.В., ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна Михайла Самуіловича, треті особи, які не заявляють предмет спору: Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійним договору купівлі-продажу та визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна Михайла Самуіловича, треті особи, які не заявляють предмет спору: Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійним договору купівлі-продажу та визнання спадщини відумерлою. Разом із позовною заявою до суду надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить заборонити державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020); заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020).

Позовна заява та клопотання про забезпечення позову були передані мені, судді Самсоновій В.В., 23 жовтня 2025 року канцелярією суду.

В обґрунтування клопотання зазначено, що предметом цього позову є квартира АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до листів КУ «Дніпровський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дніпровської міської ради від 12.03.2024 року № 01/336 та від 04.04.2024 року № 01/441 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на обліку у центрі, як одинока особа, яка не має родичів, отримувала соціальні послуги за рахунок бюджетних коштів та була знята 20.02.2023 року з обліку у зв`язку зі смертю. У зв`язку з тим, що остання не мала спадкоємців, Дніпровська міська рада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумелою. У ході підготовки відповідної заяви, Дніпровській міській раді стало відомо, що первісна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена приватним нотаріусом ДМНО Царейкіним М.С. за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1993, виданого Будівельно-монтажним трестом № 17, та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.05.2023 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович оформив на ім`я ОСОБА_3 спірне свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.05.2023 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , вже після смерті самої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). А отже остання, хоча і успадкувала його майно, не могла звернутися до нотаріальної контори за відповідним свідоцтвом. Також, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис № 50511935 від 05.06.2023 про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири № 1505 від 05.06.2023, укладеного між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілією Дмитрівною. Від імені ОСОБА_3 договір підписав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що діяв на підставі довіреності. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу укладено вже після смерті ОСОБА_3 . Тому вбачається, що ОСОБА_2 , з метою одержання матеріальної вигоди в особливо великих розмірах, шляхом обману вжив дії щодо відчуження квартири нібито в інтересах ОСОБА_5 , тоді як вказана квартира має бути визнана в судовому порядку відумерлою спадщиною та передана до комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачена можливість забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійним договору купівлі-продажу та визнання спадщини відумерлою. Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного йому на теперішній час нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду. Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд прийшов до висновку, що обраний заявником захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З урахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способом забезпечення накладення арешту на майно є заборона суб`єктам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії відносно відповідного нерухомого майна.

Оскільки заборона відчуження майна та заборона проведення реєстраційних дій щодо нього не призведе до завдання збитків особі, за якою зареєстровано право власності, немає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна Михайла Самуіловича, треті особи, які не заявляють предмет спору: Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійним договору купівлі-продажу та визнання спадщини відумерлою - задовольнити повністю.

Заборонити державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020).

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020).

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова