Справа № 953/6946/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі
судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря Драгана О.А.,
представника позивача адвоката Меркулової Н.А. (в режимі відеоконференції),
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Усенка А.М. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Меркуловою Наталією Андріївною до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.03.2025 о 12:30 год. за адресою: м. Харків, вул. Багалія, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , яка під час руху заднім ходом, здійснила наїзд у припаркований автомобіль «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження матеріальними збитками. Відповідно до постанови судді Київського районного суду м. Харкова 31.03.2025 у справі №953/2413/25, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Для визначення розміру збитків, завданих внаслідок ДТП, позивач звернулася до Харківського Центру Автотоварознавчої Експертизи. Проведення дослідження було доручено ОСОБА_3 07.04.2025 ФОП ОСОБА_3 склав звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з якого вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу становить: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на дату огляду 07.04.2025, становить 131 923,69 грн. ??Вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID реєстраційний номер НОМЕР_4 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на дату огляду 07.04.2025, становить 131923,69. ??Ринкова вартість автомобіля, до моменту пригоди, марки TOYOTA RAV-4 HYBRID реєстраційний номер НОМЕР_5 , на дату огляду 07.04.2025, становить 1106060,00 грн. На момент вчинення ДТП, автомобіль «Renault Megan Scenic», д.н.з. НОМЕР_6 , застрахований у АТ «Страхова компанія «Країна», номер полісу: ЕP/223223324. До сфери обов?язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 21.05.2024 №3720-IX «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 3720-IX).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 49).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 51).
24.07.2025 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка А.М. на позовну заяву, в якій він просить відмовити у задоволенні позовним вимог до АТ «СК «Країна» у повному обсязі (а.с. 63-73).
На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що 03.09.2024 між ОСОБА_1 та АТ «СК «Країна» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324, строком дії з 04.09.2024 по 03.09.2025, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Renault MeganeScenic», д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза 0 грн. 06.03.2025 в м. Харків, по вул. Багалія, 10, сталося ДТП за участю забезпеченого ТЗ під керуванням Страхувальника, та транспортного засобу «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , що належить на праві приватної власності позивачу. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент набрання чинності полісом №ЕР/223223324 від 03.09.2024 року (надалі Закон). 27.03.2025 позивач звернулась до АТ СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 30.04.2024 подала заяву про страхове відшкодування. На виконання вимог ст. 34 Закону, після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, Страховик розпочав її розслідування. 07.04.2025 представником АТ «СК «Країна» було проведено огляд автомобіля «Toyota RAV-4 HYBRID», д.н.з. НОМЕР_7 , та складено акт огляду ТЗ від 07.04.2025, який підписаний Позивачкою, заяв та зауважень від якої не надходило, що свідчить про те, що позивач погодився з даними акту огляду, правильність та достовірність даних, викладених в цих актах погодив своїм підписом. За фактом заявленого страхового випадку, який відбувся 06.03.2025 за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , АТ «СК «Країна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 64 966,39 грн., на підставі поданої потерпілою особою заяви-погодження за №6089/25 від 30.04.2025, та яке було виплачено 09.05.2025. Оскільки між потерпілою особою (Позивачем) та АТ «СК «Країна» було досягнуто згоди щодо способу та розміру страхового відшкодування, тому оцінка по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не проводилась. Обставина здійснення 09.05.2025 виплати страхового відшкодування з боку АТ «СК «Країна» на користь позивача у розмірі 64 966,39 грн., не оспорюється останньою відповідно до доводів позовної заяви, тому не потребує додаткового доказування. Отже, АТ СК «Країна» виконало свої зобов`язання перед позивачем за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324 належним чином в строк та в повному обсязі. Керуючись вищезазначеним, а також зважаючи на те, що АТ СК «Країна» виконала свої зобов`язання за Законом та Полісом перед Позивачем в повному обсязі, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), повинна відшкодувати винна особа.
28.07.2025 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоовленні позовних вимог по справі №953/6946/25 в повному обсязі (а.с. 109-111).
04.08.2025 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_2 адвоката Меркулової Н.А. на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 131-133).
На обґрунтування відповіді зазначає, зокрема, що відповідач 2 стверджує про відсутність права позивача вимагати від страховика відшкодування витрат на проведення експертного дослідження. Натомість, позивач заявив вимогу про стягнення витрат на проведення експертного дослідження саме до ОСОБА_1 . З урахуванням цього, аргументи відповідача 2 в цій частині не відповідають заявленим позовним вимогам. Більше того, право позивача на звернення до оцінки завданої шкоди не обмежується положеннями Закону №1961-IV. Позивач звертає увагу на те, що заява щодо погодження розміру-страхового відшкодування, що підписана 29.04.2025, не може мати відношення до вже понесених витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 5 000,00 грн. Твердження ж відповідача 2 про те, що представником АТ «СК «Країна» було проведено огляд автомобіля «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 та складено акт огляду ТЗ від 07.04.2025, який підписаний позивачкою, а тому його обов`язок, передбачений ст. 34 Закону №1961-IV, був виконаний, не відповідає вимогам законодавства. Долучений відповідачем 2 акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 07.04.2025 не містить визначеного розміру збитків, а тому не може слугувати підтвердженням виконаного страховиком передбаченого ст. 34 Закону №1961-IV зобов`язання. Так само, наявність підпису позивача про ознайомлення з вказаним актом огляду, не може вказувати на виконання страховиком відповідного обов`язку. Відповідач 2 не направив свого представника для визначення розміру збитків у встановлений законодавством строк, останній день якого припадав на 09.04.2025. Долучена відповідачем 2 заява щодо погодження розміру страхового відшкодування від 29.04.2025, була складена та надіслана позивачем ще до одержання результатів оцінки завданої шкоди. Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи від 03.05.2025 № EP-71/04-25, датою проведення оцінки є 07.04.2025. Тобто, на момент погодження розміру страхового відшкодування, через невиконання відповідачем 2 передбаченого ст. 34 Закону №1961-IV зобов`язання, позивачу не було відомо про дійсний розмір завданої відповідачем 1 шкоди. Зважаючи на невиконання відповідачем 2 своїх зобов`язань, позивач вважає обґрунтованими позовні вимоги, зокрема, у частині стягнення з відповідача 2 недоплаченої суми страхового відшкодування. На переконання відповідача 2, висновок експерта за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи від 03.05.2025 № EP-71/04-25, нібито, не може слугувати в якості доказу з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 . Обґрунтовуючи свою позицію, АТ «СК «Країни» посилається на те, що на фото пошкоджень зафіксовано пошкодження 2-х верхніх кріплень лівої блок-фари, які не мають відношення до лінзи лівої блок-фари, доданої до замінних складових. Також відповідач 2 стверджує, що на фото не зафіксовано пошкодження ущільнювача переднього лівого крила, який додано до замінних складових. Позивач вважає дані твердження відповідача 2 безпідставними, адже долучений до матеріалів справи висновок № EP-71/04-25 містить достатні відомості про пошкодження зазначених вище складових. Наведене слідує як з опису деталей та пошкоджень зазначених у протоколі огляду колісного транспортного засобу, так і з наявних у висновку фототаблиць. Крім того, жодних доказів на підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам відповідачем 2 не надано. Крім того, наведена останнім позиція ґрунтується виключно на суб`єктивному сприйнятті обставин даної справи. Безпідставне втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
05.08.2025 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшли заперечення представника відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенко А.М. на відповідь на відзив, в яких просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Країна» (а.с 137-138).
На обґрунтування заперечень зазначає, зокрема, що 06.03.2025 в м. Харків, по вул. Багалія, 10, сталося ДТП за участю забезпеченого ТЗ під керуванням Страхувальника, та транспортного засобу «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , що належить на праві приватної власності позивачу. 27.03.2025 позивач звернулась до АТ СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 30.04.2024 подала заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 07.04.2025 представником АТ «СК «Країна» було проведено огляд автомобіля Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , та складено акт огляду ТЗ від 07.04.2025, який підписаний позивачкою, заяв та зауважень від якої не надходило, що свідчить про те, що позивач погодився з даними акту огляду, правильність та достовірність даних, викладених в цих актах погодив своїм підписом. За фактом заявленого страхового випадку, який відбувся 06.03.2025 за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу «Toyota RAV-4 HYBRID», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , АТ «СК «Країна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 64 966,39 грн., на підставі поданої потерпілою особою заяви-погодження за №6089/25 від 30.04.2025, та яке було виплачено 09.05.2025. Оскільки між потерпілою особою (Позивачем) та АТ «СК «Країна» було досягнуто згоди щодо способу та розміру страхового відшкодування, тому оцінка по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не проводилась. Отже, АТ СК «Країна» виконало свої зобов`язання перед позивачем за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324 належним чином в строк та в повному обсязі. Інші наведені представником позивача обставини не заслуговують на увагу в зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Меркулова Н.А. (в режимі відеоконференції) підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала поданий відзив на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї моральної шкоди, щодо стягнення витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку покладалася на розсуд суду, зазначила, що вона не просила призначення вказаної оцінки.
В судовому засіданні представник відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» адвокат Усенко А.М. (в режимі відеоконференції) заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав відзив на позовну заяву.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії електронного договору Полісу №ЕР/223223324 від 03.09.2024, між ОСОБА_1 та АТ «СК «Країна» був укладений вказаний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324, строком дії з 04.09.2024 по 03.09.2025, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Renault MeganeScenic», д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза 0 грн. (а.с. 15-16).
Згідно копії Полісу №226314487 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.01.2025, між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ВУСО» був укладений вказаний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226314487, строком дії з 11.01.2025 по 10.01.2026, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Toyota RAV-4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_9 . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 500 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 250 000,00 грн. (а.с. 35).
Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2025, 06.03.2025 о 12.30 год. за адресою: м. Харків, вул.Багалія, 10, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault MeganeScenic», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд у припаркований автомобіль «Toyota RAV-4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_9 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2025 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн., а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 коп. (а.с. 36-37).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 від 01.10.2019, транспортний засіб «Toyota RAV-4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_9 , належить ОСОБА_2 (а.с. 38).
26.03.2025 ОСОБА_2 звернулася на адресу Голови правління АТ «СК «Країна» Мороза Л.І. із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи, в якому зазначила, що шкода заподіяна з вини ОСОБА_1 під керуванням транспортним засобом «Renault MeganeScenic», д.н.з. НОМЕР_1 , перелік пошкоджень: ЗО-подр. зад. Бампера праворуч, кришка багажн. Опис обставин випадку: ЗО при русі ЗХ зачепив припркований Тойота РАВ4 НОМЕР_9 , надано додатково фотографії з місця ДТП+ (а.с. 84-85).
07.04.2025 складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість), підписаний ОСОБА_7 та особою, яка склала акт, в якому зазначено характер пошкоджень та назва деталі та опис пошкоджень (а.с. 86-87).
Згідно висновку суб?єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 07.04.2025 №ЕР-71/04-25, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіль Toyota RAV-4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_9 , на дату огляду 07.04.2025, становить 131923,69 грн.; вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля Toyota RAV-4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_9 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату огляду 07.04.2025, становить 131923,69 грн.; ринкова вартість автомобіля, до моменту пригоди, марки Toyota RAV-4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_9 , на дату огляду 07.04.2025, становить 1106060,00 грн. (а.с. 17-30).
Відповідно до копії платіжної інструкції №1.124915423.1 від 29.04.2025, ОСОБА_2 перевела на адресу ОСОБА_8 5000,00 грн. Призначення платежу: сплата за проведення оцінки автомобіля Toyota RAV4 Hybrid НОМЕР_9 (а.с. 39).
29.04.2025 ОСОБА_2 звернулася на адресу Голови правління АТ «СК «Країна» Мороза Л.І. із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій зазначила інформацію по договору страхування, про пошкоджений транспортний засіб, реквізити для перерахування страхового відшкодування (а.с. 40-41).
Як зазначено вище, між ОСОБА_1 та АТ «СК «Країна» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324 укладений 03.09.2024 (а.с. 15-16).
На момент укладення та набрання чинності вказаного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів діяв Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, який на теперішній час втратив чинність у зв?язку із набранням 01.01.2025 чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №3720-ІХ, прийнятого 21.05.2024.
При цьому, згідно п. 6 Розділ VI. Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №3720-ІХ, прийнятого 21.05.2024, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.
На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону.
Отже, до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/223223324, укладеного 03.09.2024, застосовуються норми Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV.
Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Також у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10.06.2020), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.
Як зазначено вище, згідно висновку суб?єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 07.04.2025 №ЕР-71/04-25, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіль Toyota RAV-4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_9 , на дату огляду 07.04.2025, становить 131923,69 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ««Renault MeganeScenic», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована АТ «СК «Країна» та договором визначена страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза 0 грн.
Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).
Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.
Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Відомостей про те, що ОСОБА_2 підписала вказану заяву під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять.
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає.
Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 5 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.
Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП (стаття 28 Закону № 1961-IV).
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю).
Відповідач, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого.
Позивач просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з ст. 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з ст. 28 Закону № 1961-IV).
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007).
Згідно роздруківки з порталу «Дія», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).
Згідно копії довідки ЛКК №228 КНП «Харківська дитяча лікарня №5» ХМР про захворювання дитини від 08.08.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має захворювання (а.с. 11).
Позивач завдання їй моральної шкоди обґрунтовувала стражданнями, пов`язаними із тим, що в результаті протиправних дій ОСОБА_1 було пошкоджено автомобіль позивача, майно, що відіграє ключову роль у повсякденному житті всієї її родини. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка проживає разом зі своєю донько та онуком - дитиною з інвалідністю. Щоденні поїздки до лікарень, реабілітаційних центрів, спеціалізованих занять стали надзвичайно складними. Позивач була змушена витрачати свій час, енергію, нерви, на пошук експертних організацій, СТО, ведення комунікації зі страховою компанією та адвокатом, ці дії стали додатковим важким моральним тягарем.
З цих же підстав, зазначених вище, в іншій частині позовна заява про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співмірності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України
Позовну заяву ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Меркуловою Наталією Андріївною до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_15 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн. 21 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_15 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Представник позивача: адвокат Меркулова Наталія Андріївна (РНОКПП: НОМЕР_16 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Акціонерное товариство «Страхова компанія «Країна» (, адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29а).

Суддя Муратова С.О.