Справа № 396/1356/25
Провадження № 2/571/6275/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.
при секретарі Корнієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
У липні 2025 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 545025278 від 12.09.2024 року у розмірі 19 920,00 гривень, також, просили стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12.09.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 545025278. 12.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Талон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/8 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх договором. прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № до Договору факторингу № МВ-ТП/8 від 12.11.2024, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 920,00 грн., з яких: - 8 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; - 11 920,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 545025278 в розмірі 19 920,00 грн. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2025 року справа була передана за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.07.2025 року справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 04.08.2025 року по справі було відкрито провадження.
Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив суд справу слухати за їх відсутності, проти заочного розгляду не заперечували.
Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, 12.09.202 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 545025278 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 8000,00 грн. строком на 30 днів Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора ZMRK, що був надісланий на електрону пошту відповідача у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». (Договір позики наявний у матеріалах електронної справи).
Відповідно п. 2.1 Договору позики № 545025278 від 12.09.2024 року, позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ПрофітГІд» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий.
12.11.2024 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № МВ-ТП/8 від 12.11.2024 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 545025278 від 12.09.2024 р.
Відповідно до Реєстру прав вимог до договору факторингу № МВ-ТП/8 від 12.11.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19 920,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 920,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
За змістом ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання».
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно листа наявного в матеріалах електронної справи відповідачу була надіслана досудова вимога з проханням погасити наявну заборгованість за Договором № 545025278 від 12.09.2024 року.
Відповідачем не виконано своїх зобов`язань, за укладеним нею кредитним договором, не повернуто вчасно суми кредиту та відсотків.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач належним чином свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, станом на 09 лютого 2025 року по вказаному договору наявна заборгованість в загальній сумі 19 920,00 грн., з яких: - 8000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; - 11 920,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідачем вказані розрахунки заборгованості за кредитним договором не спростовані, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 р.; копію Додаткової угоди № 835 від 30.12.2024 року до договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 р.; Акт прийому-передачі наданих послуг від 30.12.2024 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1732 від 30.12.2024 року.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витирати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ: 39700642) заборгованість за договором кредитної лінії № 545025278 від 12.09.2024 року станом на 09 лютого 2025 року в загальній сумі 19 920 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 00 коп., з яких:
-8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;
-11 920 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 00 коп. сума заборгованості по відсотках;
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.