Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 704/1405/25
У Х В А Л А

22 жовтня 2025 р. м. Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченко Д.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Миланича Андрія Михайловича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 158635,50 грн.

Одночасно з поданням позову представник позивача адвокат Миланич Андрій Михайлович подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 площею 43,7 кв.м., яка належить відповідачу ОСОБА_2 та шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову становить 158635,50 грн.

Так, представник позивача у поданій до суду заяві просить вжити заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 площею 43,7 кв.м., яка належить відповідачу ОСОБА_2 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника у зв`язку з відсутністю в неї іншого майна.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до положення ст. 545 ЦК України та правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 31.10.2018 року по справі № 707/2606/16-ц щодо обставин належного підтвердження наявності боргових зобов`язань за договором позики, суду необхідно надати оригінали боргових документів.

До матеріалів позовної заяви про стягнення боргу надано оригінал розписки про отримання ОСОБА_2 позики від ОСОБА_1 на суму 500 дол. США, та фотокопію розписки на суму 124000 грн. із зазначенням, що оригінал її втрачено, а факт передачі позивачем грошових коштів в позику відповідачці додатково може бути підтверджено поясненням свідків.

Таким чином, оскільки суду надано оригінал боргового документу про отримання відповідачем позики лише на 500 дол. США, а у зв`язку з втратою оригіналу боргової розписки на суму 124 000 грн. суд позбавлений можливості витребувати оригінал вказаного документу, то вважаю, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належить відповідачці буде не співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому суддя відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.149-152,260, 261,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Миланича Андрія Михайловича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Д.О. Дьяченко