Справа № 355/497/25
Провадження № 2/355/542/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача від Баришівської селищної ради СірикаО.М.

Гордієнка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність» для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .»

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 30 травня 2024 року він звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Баришівської селищної ради, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 »

Ухвалою від 14 липня 2024 року суд відмовив йому у відкритті провадження в адміністративній справі №320/26387/24 в зв`язку з тим, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Було роз`яснено, що зазначений спір підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Рішенням Морозівської сільської ради від 12 червня 2002 року №02-23/3-24 йому було наділено земельну ділянку площею 50 кв.м. під будівництво гаража по АДРЕСА_2 . З травня місця 2007 року дана земельна ділянка використовувалась ним для зберігання бетонних блоків розташованих по периметру земельної ділянки, щоб було зрозуміло, що дана земельна ділянка має користувача.

02 лютого 2024 року земельний відділ Баришівської селищної ради повідомив його телефоном, що до Баришівської селищної ради надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що він здійснив самовільне зайняття земельної ділянки наданої рішеням Баришівської селищної ради від 20 травня 2019 року №312-11-07 для будівництва індивідуального гаража її сину ОСОБА_2 06 лютого 2024 року при обстеженні наділеної йому земельної ділянки площею 50 кв.м. в селі Морозівка комісією з розгляду земельних спорів Баришівської селищної ради, яка проводилась за відсутністю ОСОБА_2 ним комісії було надано для огляду копію свідоцтва на право власності на земельну ділянку одного із суміжних землекористувачів та фотокопію архівного витягу №54 від 27 вересня 2021 року щодо рішення Морозівської сільської ради про наділ йому земельної ділянки 50 кв.м. по АДРЕСА_2 під будівництво гаража. Заявниця ОСОБА_3 вказала комісії на цю земельну ділянку як таку, що має адресу АДРЕСА_1 підтвердила факт, що на момент прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою її сину, фундаментні блоки на ділянці були вже встановлені. Після цього комісія проголосувала за звільнення ним земельної ділянки до 01 квітня 2024 року. На підставі висновку комісії з вирішення земельних спорів Баришівської селищної ради, відображеному в акті обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 , виконавчий комітетом Баришівської селищної ради було ухвалено рішення №90 від 16 лютого 2024 року. Станом на травень місць 2022 року, він добросовісно відкрито і безперервно протягом 15 років користувався спірною земельною ділянкою для гаражного будівництва, то відповідно до ч.1 ст.119 ЗК України набув право звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу даної земельної ділянки у власність. Скористатися своїм правом на приватизацію земельної ділянки він не зміг по незалежних від нього обставинах. В зв`язку з введенням в України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, наслідком якого було заборонено безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метод такої безоплатної передачі, розроблення такої документації. Баришівська селищна рада висновком своєї комісії з вирішення земельних спорів, відображеному в акті обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 затвердженому рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 16 лютого 2024 року №90 не визнала його право на приватизацію спірної земельної ділянки. 13 березня 2024 року він звернувся з запитом на отримання публічної інформації до Баришівської селищної ради, для з`ясування підстав прийняття рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,003 га у приватну власність для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . З наданих копії Баришівською селищною радою на його запит, ОСОБА_2 просив продовжити термін дії рішення №134-12-07 від 14 липня 2015 року та дати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не зазначаючи при цьому в заяві органу місцевого самоврядування, котрий прийняв таке рішення не додаючи копії такого рішення до своєї заяви. Клопотання у формі заяви про поновлення рішення невідомого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування не передбачене ст.118 ЗК України, що свідчить про порушення зазначеної статті ЗК України посадовими особами Баришівської селищної ради при розгляді заяви ОСОБА_2 від 26 березня 2019 року. До заяви також не додано графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що є обов`язковим згідно із вимогами ч.6 ст.118 ЗК України. 01 квітня 2024 року він повторно звернувся з запитом на доступ до публічної інформації до Баришівської селищної ради, як розпорядника інформації, щодо підстав для прийняття рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2024 року про надання дозволу на розробку проектну землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.003 га у приватну власність для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та надання інформації про те, ким і коли земельної ділянки було присвоєно адресу « АДРЕСА_1 ». Отримавши відповідь від начальника управління благоустрою, комунальної власності та містобудування В. Суходольського в якій було пораджено звернутися до архівного відділу Броварського РДА, що могло свідчить про відсутність у Баришівській селищної раді документів на підставі яких прийняте рішення №321-11-07 від 20 травня 2019 року. У відповіді було зазначено, що інформація про прийняття рішення уповноваженого органу про присвоєння адреси земельній ділянці для будівництва індивідуальних гаражів в селі Морозівка №69/2 в Баришівській селищній раді відсутня. 20 травня 2024 року Баришівська селищна рада звернулась до Баришівського районного суду з позовом до нього про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності та привести її у придатний для використання стан, позбавив його права на приватизацію в майбутньому спірної земельної ділянки. На підтвердження обставин зазначених у позовній заяві у якості доказу Баришівською селищною радою додано до позовної заяви копію рішення Морозівської сільської ради №134-12-07 від 14 липня 2015 року за підписом головуючої 12 сесії Морозівської сільської ради Гальченко А.А. без видимого відтиску печатки, за яким можливо ідентифікувати орган місцевого самоврядування, печаткою якого скріплений підпис. 27 вересня 2024 року він звернувся до архівного сектору Броварської РДА з заявою про видачу йому копії рішення Морозівської сільської ради. На його запит було повідомлено, що в документах архівного фонду «Морозівська сільська рада» за 2015 рік рішення Морозівської сільської ради від 14 липня 2015 року №134-12-07 не виявлено. До даних розміщених на сайті ЦВК за результатами місцевих виборів, які відбулися 31 жовтня 2010 року депутатами Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області було обрано 16 осіб, серед яких прізвище ОСОБА_4 відсутнє. Особа, яка не мала депутатського мандата не могла бути головуючою на сесії Морозівської сільської ради і не мала повноважень підписувати рішення сесії Морозівської сільської ради №134-12-07 від 14 липня 2015 року. Він зазначає, факт має всі ознаки підробленого документу. Рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 » має для нього негативні наслідки у вигляді земельного спору, порушує його право та законний інтерес після закінчення воєнного стану в Україні звернутися до Баришівської селищної ради з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність на підставі ст.118 ЗК України і він змушений звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити послався на вище означені обставини.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та пояснив, що не було порушень прав позивача під час ухвалення рішення Баришівської селищної ради. Оскільки рада уповноважена давати дозвіл на розробку документації на землю любої людині, яка звертається до селищної ради з заявою на дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стосовно позовної заяви представником відповідача ОСОБА_6 був наданий відзив в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року. Відзив обґрунтував тим, що рішення про виділ земельної ділянки під будівництво гараж по АДРЕСА_2 не дає право власності на неї. Позивач не відноситься до переліку суб`єктів, яким може бути надано право постійного користування землями державної та комунальної власності перелічених частиною 2 ст.92 ЗК України. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не гарантує особі набуття права власності на земельну ділянку, а сам собою дозвіл на розроблення проекту землеустрою не є документом, на підставі якого виникає право власності або користування земельною ділянкою. Твердження позивача що з 2007 року він користується спірною земельною ділянкою для зберігання бетонних блоків розташованих по периметру земельної ділянки не є законним, оскільки дозвіл на зберігання бетонних блоків на спірній земельній ділянці позивачем отримано не було. 13 липня 2006 року рішенням Морозівської сільської ради 325-02V «Про розгляд заяви громадян по земельних питаннях», де пп.3 п.10 визначено надати дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки для будівництва гаража ОСОБА_1 в селі Морозівка вулиця садова, загальною площею 0,03га. 29 вересня 2011 року Морозівської сільської ради №202-11-06 «Про уточнення земельної ділянки , а саме АДРЕСА_3 яка облікується за ОСОБА_1 .. 04 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Морозівської сільської ради із заявою, в якій просив вилучити земельну ділянку 69/1 площею 0,003 га для будівництва гаража по АДРЕСА_2 .06 вересня 2012 року рішенням Морозівської сільської ради №372-22-06 вирішено земельну ділянку АДРЕСА_3 для гаражного будівництва вилучити у ОСОБА_1 04 вересня 2012 року до Морозівської сільської ради надійшла заява від ОСОБА_7 (дочка позивача) з проханням надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку №69/1. 06 вересня 2012 року Морозівською сільською радою було прийнято рішення №374-22-06 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва». До протоколу засідання двадцять другої позачергової сесії Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 22 лютого 2017 року №22 є пояснювальна записка до заяви ОСОБА_1 у якій зазначив , що 15 серпня 2013 року він звертався до сесії Морозівської сільської ради з заявою про вилучення земельної ділянки для гаражного будівництва по АДРЕСА_4 на користь його дочки ОСОБА_8 . Рішенням сесії Морозівської сільської ради від 29 серпня 2013 року №570-36-06 враховуючи той факт, що дана земельна ділянка спільно з ділянкою 69/1 для гаражного будівництва по АДРЕСА_2 загальною площею 0,01 га обліковується за ОСОБА_7 вирішила залишити земельну ділянку № НОМЕР_1 для гаражного будівництва в АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 . Станом на 23 березня 2017 року за ОСОБА_1 облікується земельна ділянка для будівництва індивідуальних гаражів № НОМЕР_2 загальною площею 0,003 га. В свою чергу ОСОБА_1 звернувся у 2017 році до Баришівського районного суду Київської області з позовом до Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області в якому просив визнати протиправною діяльність відповідача, яка полягає у не розгляді його заяви від 20 липня 2017 року про поновлення дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки для індивідуального гаражного будівництва площею 0,01 га за адресою АДРЕСА_2 , та зобов`язати сільську раду розглянути його заяву та надати дозвіл. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з відповідним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. 27 червня 2017 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі 355/533/17 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанова Баришівського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено надані до відзиву матеріали, а саме:

Копія протоколу засідання 22 позачергової сесії Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області VII скликання від 23 лютого 2017 року №22 .(а.с.4043)

Копію пояснювальної записки до заяви ОСОБА_1 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування(оренду).(а.с.44-45)

Копію рішення від 06 вересня 2012 року №374-22-06 Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва стосовно заяви ОСОБА_7 ».(а.с.46-47)

Копію рішення від 29 вересня 2011 року №202-11-06 Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області «Про уточнення адреси земельних ділянок для гаражного будівництва» з додатком- адресами земельних ділянок для гаражного будівництва, які розташовані в селі Морозівка (а.с.48-53)

Копію рішення від 13 липня 2006 року №25-02-V Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області «Про розгляд заяви громадян по земельних питаннях»;(а.с.54-64)

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив стосовно своєї позовної заяви просив відхилити відзив поданий стороною відповідача. Визнати незаконним та скасувати рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 ». У своїй відповіді зазначив, що надані докази стороною відповідача не містять інформації щодо предмету доказування в даній цивільній справі і жодним чином не спростовують факти наведені ним у позовній заяві і вони не є належними. Суд не повинен брати їх до розгляду. Сторона відповідача не наводить належних доказів про те, що рішення Морозівської сільської ради від 12 червня 2002 року №02-23/3-24 є не дійсним або скасованим в установленому законом порядку. Сторона відповідача посилається на прийняте Морозівською сільською радою Баришівського району Київської області рішення №134-12-07 від 14 липня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва ОСОБА_2 » не додаючи копії самого рішення у додатках до відзиву і воно не може бути прийняте судом як належний доказ. Він кваліфікує це рішення таким, що має ознаки підробленого документу з додаванням необхідних доказів, та без доведення відповідачем справжності документу, воно не може бути прийняте судом як належний доказ. Він вважає, що відповідачем у відзиві не спростовано жодного факту незаконності рішення Баришівської селищної ради, яке є предметом спору у цивільній справі.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування в Баришівській селищній раді копію рішення Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області №137-12-07 від 14 липня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 » було задоволено.(а.с.86)

З копії отриманого рішення від 14 липня 2016 року №134-12-07 Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області слід, що ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,003 га для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_1 біля земельної ділянки АДРЕСА_3 ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 для гаражного будівництва площею 0,01га.(а.с.102)

Листа завідувача архівного сектору архівного відділу Баришівський архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області Юлії Хоменко слід, що документах архівного фонду «Морозівська сільська рада» за 2015 рік рішення Морозівської сільської ради 14 липня 2015 року №134-12-07 не виявлено.(а.с.111)

Судом досліджені надані матеріали до позовної заяви, а саме:

Копію паспорта позивача ОСОБА_1 з якого слід, що він є громадянином України.(а.с.8-9)

Копію ухвали в адміністративній справі від 14 липня 2024 року судді Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М. про відмову у відкриті провадження. (а.с.10-11)

Копію архівного витягу від 15 березня 2024 року Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області рішення від 20 травня 2019 року №312-11-07 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватному власність для будівництва індивідуальних гаражів», з якої слід, що був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в приватну для будівництва індивідуальних гаражів по Баришівській селищній раді та відповідних старостинських округів громадянам в тому числі ОСОБА_2 жителю села Морозівка на земельну ділянку площею 0,003 га для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_1 .(а.с.12-13)

Копію архівного витягу від 27 вересня 2021 року №54 на заяву №54 від 27 вересня 2021 року в адресу ОСОБА_1 .. Рішення Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області «Розгляд заяв громадян про наділ, доділ, вилучення та переведення земельних ділянок», де було вирішено про надання земельної ділянки 50 кв.м. по АДРЕСА_2 під будівництво гаража ОСОБА_1 .(а.с.14)

Копію рішення від 16 лютого 2024 року №90 виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 з якого слід, що було затверджено акт комісії від 06 лютого 2024 року обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_2 (а.с.15)

Копію обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 від 06 лютого 2023 року з якого слід, що комісія дійшла висновку, що на земельній ділянці в АДРЕСА_1 самовільно встановлені бетонні блоки та металевий каркас ОСОБА_1 дозвільні документи на використання земельної ділянки у ОСОБА_1 відсутні, було зобов`язано ОСОБА_1 звільнено самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0030 га для будівництва індивідуальних гаражів, розташовану в АДРЕСА_1 в термін до 01 квітня 2024 року.(а.с.16)

Копію заяви від ОСОБА_3 про розгляд питання щодо самовільного зайняття земельної ділянки для будівництва гаража в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за рішенням від 14 липня 2015 року №134-12-07 повторним рішенням від 20 травня 2018 року №312-11-07 ділянка яка надана її сину ОСОБА_2 , який перебуває на військовій службі.(а.с.18)

Копію заяви ОСОБА_2 до голови Баришівської селищної ради Вареніченку О.П. про продовження терміну дії рішення №134-12-07 від 14 липня 2015 року та дати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 0,0003 га для індивідуального гаражного будівництва від 26 березня 2019 року.(а.с.19)

Копію рішення від 14 липня 2015 року №134-12-07 Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва ОСОБА_2 » з якого слід, що був наданий дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,003га для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_1 біля земельної ділянки АДРЕСА_3 для гаражного будівництва площею 0,01 га ОСОБА_7 . Рішення дійсне на протязі двох років. Рішення підписано головуючим 12 сесії Морозівської сільської ради Гальченко А.А.(а.с.22)

Копію відповіді на запит ОСОБА_1 від 27 вересня 2024 року №164 завідуючої архівним сектором Броварської районної державної адміністрації Київської області архівний відділ Баришівський архівний сектор Юлії Хоменко слід, що в документах архівного фонду «Морозівська сільська рада» за 2015 рік рішення Морозівської сільської ради від 14 липня 2015 року №134-12-07 не виявлено.(а.с.23)

Досліджений скріншот з сайта ЦВК за результатами місцевих виборів які відбулися 31 жовтня 2010 року депутатів Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області прізвище ОСОБА_4 не виявлено.(а.с.24)

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Згідно із статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

У постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що «чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі».

Згодом цей висновок було застосовано в багатьох інших справах. Узагальнено його суть зводиться до того, що дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки треба надавати усім, хто звернувся. Як наслідок, проект можуть розробляти одночасно декілька замовників, а хто з них отримає ділянку, - визначатиметься на стадії затвердження проекту та надання її у власність.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Жодних доказів порушення стороною відповідача норм чинного законодавства при прийнятті рішення Баришівської селищної ради №312-11-01 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва гаражу для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом; правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб (постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77361939)

Отже з таких підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.116,118,186,123 ЗК України, ст.ст.25, 26, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Баришівської селищної ради №312-11-07 від 20 травня 2019 року «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , відмовити.

На рішення може бути подано апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов