Провадження №2-др/755/108/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" жовтня 2025 р. м.Київ
Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Коваленко І.В.,
за участі секретаря судових засідань Грищенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Єркіна Максима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, -
У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної шкоди.
17 липня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 20 057 (двадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 40 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 11 211,20 грн, які складаються з судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, та витрат, пов`язаних із проведенням будівельно-технічної експертизи, у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.
06 серпня 2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали заяви було передано для розгляду судді Коваленко І.В.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про стягнення судових витрат у його відсутність, клопотання підтримав.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 20 057 (двадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 40 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 11 211,20 грн, які складаються з судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, та витрат, пов`язаних із проведенням будівельно-технічної експертизи, у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.
За умовами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1, 3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За ч 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)
При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правичої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим про що, зокрема, зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, як свідчать матеріали справи, на підтвердження повноважень представника позивача надано ордер серії АІ № 1737873, виданий 04.03.2025 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Єркіним Максимом Миколайовичем.
Окрім ордеру, представником позивача надано такі копії документів:
- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1975/10 Єркіним Максимом Миколайовичем, виданого 29.11.2001 року;
- Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги від 12.11.2024, укладений між адвокатом Єркіним М.М. та ОСОБА_1;
- додаток № 1 до договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 12.11.2024 року;
- копія акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.07.2025 р.;
- копія квитанції до прибуткового касового ордера №12/11 від 12.11.2024 року, прийнято від ОСОБА_1, підстава: гонорар за складання позовної заяви до Дніпровського районного суду м.Києва про відшкодування матеріальної шкоди згідно Договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 12 листопада 2024 року, на суму 10 000 грн;
Пунктом 1.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язаний надати клієнту послуги з надання правової інформації, консультація з правових питань, складання процесуальних документів та представництво в суді інтересів клієнта, а останній зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх у розмірі та порядку визначених цим договором.
Пунктом 3.1 договору передбачено, що за роботу виконану виконавцем клієнт здійснює оплату згідно умов викладених у додатках до цього договору, але це не позбавляє клієнта права здійснювати оплату шляхом внесення авансових платежів в розмірі узгодженому сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач ОСОБА_3 не скористалась своїм правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, досліджених доказів, вимог процесуального та матеріального закону, з огляду на умови акту про надання послуг в якому сторони договору погодили розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, наданих позивачу адвокатом, оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвокатів, встановленим чинним законодавством критеріям, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правничу допомогу у заявленій сумі є реальними, відповідають складності справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт та документально підтверджені, а відтак, заявлені витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 13, 133, 137, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Єркіна Максима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складений 07.10.2025 року.
Суддя: