У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва під головуванням судді Верещінської І.В., за участі секретаря Негари А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

14.10.2025 року до суду надійшла заява про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, у якій заявник просить витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чекіди О.А. належним чином завірену копію спадкової справи №25/2024 щодо майна спадкодавця ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом направлення витребуваних документів заявнику - акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії- Головне управління по місту Києву та Київській області: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27.

Вказана заява подана до подання позову.

Підставою для звернення Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», (далі - Заявник та/або АТ «Ощадбанк» та/або Банк) до суду з клопотанням про витребування доказів до пред`явлення позову, в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України є факт укладання 23.01.2021 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (в подальшому - «Позичальник») Договору про споживчий кредит №3815_0187 (для придбання транспортного засобу) (в подальшому - «Договір про споживчий кредит» та/або «Кредитний договір») та договору застави майна №8424_0187 від 23.11.2021.

АТ «Ощадбанк» направлялись до нотаріальних контор заяви про задоволення вимог кредитора.

17.03.2025 року на адресу заявника надійшов лист від приватного нотаріуса КМНО Чекіди О.А. від 07.03.2025 року №30/02-14, яким приватний нотаріус відмовила банку у наданні запитуваної інформації, оскільки нотаріус вважає заявника неналежним отримувачем інформації про спадкоємців померлого позичальника.

Згідно отриманої Банком інформації, позичальник ОСОБА_1 - помер. Для подальшого захисту свого порушеного права на повернення грошових коштів, Банк має намір звернутися з позовною заявою кредитора спадкодавця до осіб, які прийняли спадщину після смерті Позичальника. Однак, у Банку як кредитора спадкодавця, відсутні відомості стосовно осіб, які отримали спадщину після смерті Позичальника, необхідні для пред`явлення до них вимоги кредитора померлого боржника у встановленому законом порядку.

Таким чином, з метою встановлення обсягу відповідальності спадкоємців перед кредитором, необхідно встановити частку кожного спадкоємця, що прийняв спадщину, оскільки у Банку як кредитора спадкодавця, відсутні відомості стосовно обсягу та часток від загальної спадкової маси яка передана спадкоємцям у спадщину після смерті ОСОБА_1 , а тому заявник вимушений звернутися до суду.

Дослідивши заяву, додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявниці насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки, вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Дослідивши матеріали заяви, а також враховуючи предмет майбутнього спору, а також і те, що зазначені в заяві письмові докази, мають значення для вирішення справи, які заявник не має можливості отримати самостійно, суд вважає за можливе в порядку забезпечення доказів витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чекіди О.А. належним чином завірену копію спадкової справи №25/2024 до майна спадкодавця ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Згідно з ч. 11 ст. 118 ЦПК України, ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Враховуючи вищенаведені норми Закону, заяву, предмет і підстави позову, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подачі позовної заяви - задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чекіди О.А. належним чином завірену копію спадкової справи №25/2024 щодо майна спадкодавця ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом направлення витребуваних документів заявнику - Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київській області: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання.

Суддя І.В. Верещінська