Номер провадження: 22-ц/813/5228/25
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: заявник приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича

ну ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року, постановлену Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Аліної С.С. в приміщенні того ж суду,

у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, за участю стягувача - ОСОБА_1 , боржника - ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро В`ячеславович звернувся до суду із вказаною заявою про звернення стягнення на нерухоме майно, яку мотивував тим, що у нього в провадженні перебуває Виконавче провадження № 74861723 з виконання виконавчого листа № 953/8823/23 від 29.03.2024, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 40000 доларів США та 95000 євро, а також судового збору 13420 грн.

25.04.2024 представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Гринишин Євген Васильович звернувся до приватного виконавця, з заявою про примусове виконання вказаного виконавчого листа № 953/8823/23 від 29.03.2024, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 40000 доларів США та 95000 євро, а також судового збору в сумі 13420 грн.

Станом на день звернення до суду, Боржником не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду.

З метою належного виконання рішення суду 29.04.2024 приватним виконавцем рекомендованим листом № 1932 направлено виклик за адресою боржника, з метою явки до приватного виконавця 08.05.2024 р. об 11:00 год, для надання інформації про доходи, майно кошти, тощо.

Таким чином, дії Боржника, які відображаються, насамперед, у невиконані рішення суду свідчать про злісне ухилення від виконання зобов`язань.

Дії, спрямовані на виконання судового рішення, Боржником не вживаються. ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

29.05.2924 до приватного виконавця надійшла відповідь Комунальнгого підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (вих.. № 5339/04-08/24 від 28.05.2024), що згідно матеріалів обліку станом на 31.12.2012 на об`єкти нерухомого майна у м. Харкові на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) КП «БТІ» не проводилася.

Натомість, відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року у справі № 523/16208/20 визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Оскільки боржником не вчиняється будь-яких дій, направлених на виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості, здійснені виконавцем всі можливі дії, спрямовані на пошук майна боржника та виконання виконавчого документу, унеможливлене внаслідок ігнорування боржником законних вимог та бездіяльності, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович просив звернути стягнення на вказане нерухоме майно, належне боржнику фактично.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року від 14.03.2025 заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича за участю стягувача ОСОБА_1 боржника ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі приватний виконавесь виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року та постановити нову, якою звернути стягнення на 3/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що фактично належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- приватним виконавцем до подання про звернення стягнення на майно, яке не зареєстроване за боржником, були долучені копії документів щодо проведених заходів з розшуку майна боржника, в тому числі рухомого майна, транспортних засобів та коштів на рахунках у банківських установах, а тому, скаржник вважає, що висновок суду про недоведеність обставин того, що у боржника відсутнє інше рухоме майно або грошові кошти, для звернення на них стягнення, є безпідставними;

- скаржник повідомляє також, що боржник до приватного виконавця не прибув для надання інформації про доходи, майно та кошти, що свідчить про його ухилення від виконання судового рішення про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 ;

- крім того, наголошує, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2024 року у боржника ОСОБА_2 виникло право власності на майно, яке за ним не зареєстроване та на яке може бути звернено стягнення, однак суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання вказаного не врахував.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, зокрема: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_2 в установленому законом порядку повістку отримали 29.08.2025 9:28:09, 09:46:11, 09:28:09 в особистих кабінетах підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с. 172зв., 173, 172), а також стягувач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, в установленому законом порядку, оскільки його представник повістку отримав 29.08.2025 9:46:11 (а.с. 173).

Вказане відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглядаючи вказану ухвалу суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гринишина Євгенія Васильовича, приватним виконавцем 25 квітня 2024 року було відкрито виконавче провадження № 74861723 з виконання виконавчого листа № 953/8823/23 від 29.03.2024, виданого Київським районним судом м. Харкова.

09 червня 2024 року приватним виконавцем направлено вимогу до Державної податкової служби України. Згідно відповіді від 09 червня 2024 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, за боржником ОСОБА_2 інформацію не знайдено.

09 червня 2024 року приватним виконавцем направлено вимогу до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді від 09.06.2024 р. за № 208970973 про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

16 травня 2024 року приватним виконавцем була направлена вимога до МВС в Харківській області, щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником.

Згідно відповіді від 16.05.2024 р. за № 204680843 з державного реєстру МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру за боржником записи про наявні земельні ділянки відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником право власності на нерухоме майно не значиться.

З метою забезпечення виконання рішення суду в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 25 квітня 2024 року винесено постанови про арешт майна боржника.

Вказану постанову для виконання спрямовано сторонам виконавчого провадження, а також переліку банківських установ у кількості 25 в електронному документообігу, а також 15 установам - поштовою кореспонденцією (а.с. 23).

З метою надання інформації про місце проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку приватним виконавцем направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання боржника.

Приватним виконавцем направлено вимогу (вих. № 74861723/25412 від 29.04.2024 р.) до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» стосовно надання інформації до 31 грудня 2012 року про об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать боржнику.

29 травня 2024 року до приватного виконавця надійшла відповідь Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (вих. № 5339/04-08/24 від 28.05.2024 р.), згідно матеріалів обліку станом на 31 грудня 2012 року на об`єкти нерухомого майна у м. Харкові на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 ) КП «БТІ» не проводилась.

25 квітня 2024 року до приватного виконавця надійшла заява представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Гринишина Євгенія Васильовича, з проханням долучити до матеріалів виконавчого провадження копію Рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/16208/20 від 23 березня 2024 р.

Відповідно до вказаного рішення, ОСОБА_2 звернувся з позовом до Одеської міської ради про встановлення відповідності об`єкта нерухомого майна квартири, загальною площею 29.2 кв. м, в тому числі житловою 12,8 кв. м, яка складається з приміщень: 6-1 - коридор площею 3,9 кв. м, 6-2 - житлова кімната площею 12,8 кв.м, 6,3 - кухня площею 8,7 кв. м, 6-4 - санвузол площею 2,9 кв. м, 6-5 - балкон площею 0,9 кв. м - 3/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: в літ. «А» - 6-2 - житловою площею 12,8 кв. м, 6-1 - коридор, 6,3 - кухня, 6-4 - санвузол, 1/6 частина - I, II,Y, YII - коридорів, яка належала ОСОБА_4 та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з присвоєнням окремої поштової адреси зазначеному нерухомому майну.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 задовольнив частково вирішив визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), право власності на 3/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: в літ. «А» - 6-2 - житловою площею 12,8 кв. м, 6-1 - коридор, 6,3 - кухня, 6-4 - санвузол, 1/6 частина - I, II,Y, YII - коридорів, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.с.31-37).

Приватним виконавцем направлено вимогу (вих. № 74861723/31598 від 04.06.2024 р.) до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» Одеської міської ради з метою надання інформації за ким зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та копій матеріалів технічної інвентаризації.

05 липня 2024 року до приватного виконавця надійшла відповідь Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» Одеської міської ради до якої надано з матеріалів інвентаризаційної справи копію технічної документації на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та копії матеріалів технічної інвентаризації.

13 червня 2024 року до приватного виконавця надійшла відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (вих. № 158В/01-24 від 30.05.2024 р.) , згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № ПІ-119821-ю/о (арк.с. 46).

Відмовляючи у задоволенні заяви приватного виконавця, суд першої інстанції зробив висновок про необгрунтованість заяви приватного виконавця, оскільки за змістом ч. 1, 2, 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Отже, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром В`ячеславовичем не надано суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог, а саме щодо саме частки боржника у разі, якщо він володіє майном разом з іншими особами та можливість звернення в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром В`ячеславовичем не надано суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірку, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20) та від 07 липня 2023 року у справі № 2-2727/11 (провадження № 61-8007св23).

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції помилково не дав належної правової оцінки підставам звернення приватного виконавця до суду, оскільки за матерілами справи виконавцем в межах своїх повноважень та на виконання виконавчого листа № 953/8823/23 від 29.03.2024, виданого Київським районним судом м. Харкова, здійснювалися відповідні дії, про що свідчать запити до певних установ на предмет наявності доходу чи майна, на яке можна звернути стягнення, належне боржнику ОСОБА_2 : Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, і згідно отриманих відповідей джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, за боржником ОСОБА_2 інформацію не знайдено, відсутні відомості про нього як про особу, яка отримує пенсію чи працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено; а також отримано відомості з МВС в Харківській області, щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником інформацію не знайдено; Згідно інформації з Державного земельного кадастру за боржником записи про наявні земельні ділянки відсутні; згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником право власності на нерухоме майно не значиться. Крім того, в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем 25 квітня 2024 року винесено постанови про арешт майна боржника та спрямовано таку для виконання банківським установам.

Отже, матеріали справи містять підтвердження, що приватним виконавцем вживалися визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для виконання рішення суду, а саме: винесено постанову про арешт майна боржника, зроблена низка запитів, тощо.

Із урахуванням встановлених у цій справі обставин, слід вважати, що приватним виконавцем було здійснено усі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання судового рішення на цьому етапі, проте вжиті заходи примусового виконання рішення суду не призвели до задоволення вимог стягувача.

Доказів того, що відповідно до положень частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник запропонував приватному виконавцю види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу з метою виконання судового рішення про стягнення боргу, матеріали справи не містять.

Отже, висновок суду про недоведеність приватним виконавцем факту того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача, є помилковим та спростовується матеріалами справи, на що цілком слушно посилається заявник в своїй апеляційній скарзі.

Оскільки рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, приватний виконавець на підставі відповідного закону, що регулює спірні правовідносини, виявивши в процесі виконання вищезазначеного виконавчого документу нерухоме майно, на яке не зареєстровано в установленому законом порядку право власності боржника, обґрунтовано звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Задоволення подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, має сприяти належному виконанню рішення суду. У свою чергу боржник добровільно не виконував рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19) зроблено висновок про те, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Правовідносини з виконання судових рішень є триваючими до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом.

Змістовним є посиланням апеляційної скарги на фактичне встановлення належності боржнику на підставі судового рішення, що набрало законної сили, права власності на нерухоме майно в частині 3/100, яке боржник не реєструє у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.

І саме для належного виконання судового рішення в таких випадках законодавець визначив особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, визначивши його в ч. 10 ст. 440 ЦПК України як звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку за поданням державного (приватного) виконавця.

Щодо розміру та обсягу, необхідних для виконання виконавчого документу, та у разі володіння боржником майном разом з іншими особами, що має місце в даному випадку, то в даному випадку вимоги ст. 440 ЦПК України застосовуються лише щодо належної боржнику частки.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26 із подальшими посиланнями).

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують помилкові висновки суду, а тому заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи встановлену колегією суддів невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з боржника ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича підлягає стягненню судовий збір, сплачений останній за подання апеляційної скарги, оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 164).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про звернення стягнення на нерухоме майнозадовольнити.

Звернути стягнення на 3/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року, справа № 523/16208/20.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича (61003, м. Харків, вул. Університетська, буд. 33 оф. 7) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 14 жовтня 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький