Справа № 156/1140/25
Провадження № 2/156/491/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді - Комзюк Н.Н. за участю секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білецька І.М. 18 вересня 2025 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.05.1987 сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відсутністю спільних поглядів на життя, шлюб існує лише формально.

У судове засідання сторони не зявились.

Представник позивача адвокат Білецька І.М. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 16.05.1987 Жашковичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис №8. Дошлюбне прізвище позивача - « ОСОБА_3 ».

Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та відсутністю спільних поглядів на життя, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально, неповнолітніх дітей у них немає.

Відповідач дані обставини не заперечив, бажання зберегти шлюб не виявив.

Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Бажання відновити своє дошлюбне прізвище відповідач не виявила.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Суд приходить до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просила залишити судові витрати за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76 - 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16.05.1987 Жашковичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис №8, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Н. Комзюк