Справа №717/2304/25
Номер провадження 2/717/622/25
23 жовтня 2025 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді: Кудиби З. І.
за участі секретаря: Житарюк А. С.
р озглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу,
Представник Позивача, Самойленко П. М., звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою про стягнення з Відповідача на користь Позивача, ОСОБА_1 , 3% річних у розмірі 577,75 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 063,25 грн, а також про стягнення витрат на сплату судового збору у сумі 968,96 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначивши розгляд на 23 жовтня 2025 року.
01 жовтня 2025 року Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі представника, а також про незаперечення ухвалення заочного рішення.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, що Позивач і зробив у встановленому законом порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив. Місце, дату та час судового засідання Відповідач був належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою його проживання. Відзив на позов не подав і до суду з будь-якими заявами не звертався.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови одночасного дотримання таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення про причини неявки; відповідач не подав відзив на позов; позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Враховуючи зазначене, суд визнає, що всі умови для ухвалення заочного рішення дотримані, і може вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлено, що 20 жовтня 2019 року в м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen» з державними номерами СЕ5439А та CE2366AT, внаслідок якої Позивачу, ОСОБА_1 , було завдано матеріальної шкоди.
Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2019 року Відповідач, ОСОБА_2 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до завдання майнової шкоди.
01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» та Позивачем було укладено договір, відповідно до якого Позивач отримав право вимоги відшкодування завданих збитків у порядку регресу від попереднього кредитора за договорами страхування, перелік яких зазначено у договорі, зокрема за Полісом №NAO/3901065 від 30 липня 2019 року.
Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 725/3453/25 від 28 вересня 2023 року стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9762 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 86 ( вісімдесят шість) копійок завданих збитків в порядку регресу, 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок судових витрат у вигляді судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень судових витрат на правничу допомогу.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 3 січня 2024 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного судового рішення.

Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 063,25 грн та трьох відсотків річних у сумі 577,75 грн, що виникли у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Відповідачем, а також витрат на сплату судового збору у сумі 968,96 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

На підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами на всій території України. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2023 року підлягає обов`язковому виконанню Відповідачем, незалежно від його згоди з висновками суду.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана виконати певну дію на користь іншої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати належного виконання цього обов`язку. У межах даного провадження таким обов`язком Відповідача є сплата суми боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. В даній справі Відповідач не виконав зобов`язання щодо сплати грошових коштів, передбачених рішенням Кельменецького районного суду від 28 вересня 2023 року, що обґрунтовує позовні вимоги Позивача про стягнення інфляційних втрат та відсотків.

Оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, право Позивача на стягнення трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення зобов`язання до його фактичного виконання.

За змістом статті 625 ЦК України грошове зобов`язання може виникати між сторонами не лише з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема з факту завдання шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17, провадження № 12-14гс18 зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Суд погодився з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не лише з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання шкоди особі.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності Відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу Позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також у компенсації за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц, провадження № 14-241цс19 та № 646/14523/15-ц, провадження № 14-591цс18, а також у постанові від 01.07.2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148св18.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), права кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання захищаються положеннями частини другої статті 625 ЦК України.

Правовий аналіз положень статей 526, 509, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2023 року про стягнення суми боргу, яке Відповідач не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє Відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє Позивача права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення.

Обставин, визначених статтею 622 ЦК України, за яких Відповідач звільняється від обов`язку виконати зобов`язання, не встановлено.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає аргументи Позивача обґрунтованими та підтвердженими належними та достатніми доказами у справі, оскільки вони не спростовані і не заперечені Відповідачем.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву та не надав належних і допустимих доказів, які б спростовували позовні вимоги.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до наданих Позивачем розрахунків, розмір трьох відсотків річних становить 577,75 грн, а інфляційних втрат 2 063,25 грн за період прострочення виконання грошового зобов`язання з моменту набрання законної сили рішення Кельменецького районного суду від 28 вересня 2023 року до дня подання позовної заяви 19 вересня 2025 року.

Нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав Позивача та компенсації матеріальних втрат, спричинених простроченням виконання грошового зобов`язання Відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

У цій справі Позивач поніс наступні документально підтверджені витрати:

1.Судовий збір у розмірі 968,96 грн, сплачений при поданні позовної заяви до суду;

2.Витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн, які підтверджені відповідними договором та квитанціями.

Суд вважає ці витрати обґрунтованими та необхідними для здійснення позивачем свого права на захист майнових інтересів, а тому підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, наявність підтверджених документально грошових вимог Позивача, невиконання Відповідачем обов`язку за раніше ухваленим рішенням суду від 28 вересня 2023 року, відсутність поважних причин неявки та відсутність спростовувальних доказів, позовні вимоги Позивача вважаються обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд дійшов висновку, що наявні у справі докази підтверджують наявність грошового зобов`язання Відповідача перед Позивачем, нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є правомірним, а сума витрат на судовий збір та правову допомогу відповідає дійсно понесеним витратам.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Суд також врахував, що правові наслідки невиконання грошового зобов`язання, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, спрямовані на захист майнових інтересів кредитора та забезпечують компенсацію фактичних втрат, спричинених простроченням виконання зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись принципами справедливості, неухильного виконання законних рішень суду та захисту майнових прав громадян, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача щодо стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних, витрат на судовий збір та витрат на правову допомогу є обґрунтованими, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд виходить із того, що:

1.Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи і не з`явився без поважних причин, а також не подав відзив на позов;

2.Позовні вимоги відповідають нормам матеріального та процесуального права;

3.Інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані відповідно до законодавства та фактичного періоду прострочення виконання грошового зобов`язання;

4.Витрати на судовий збір та правову допомогу понесені обґрунтовано і документально підтверджені.

Враховуючи зазначене, суд визнає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову повністю.

Керуючись частинами першою та третьою статті 211, частиною першою статті 280 ЦПК України, а також статтями 11, 509, 526, 599, 611, 625, 626 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

-3% річних у розмірі 577 (п`ятсот сімдесят сім) гривень 75 копійок;

-інфляційні втрати у розмірі 2 063 (дві тисячі шістдесят три) гривні 25 копійок, за період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

-судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок;

-витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Кудиба З. І.