РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 рокуСправа № 495/2197/21
Номер провадження 2/495/3232/2025

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді Мишка В.В.

за участю секретаря Федорової Л.А.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

У березні 2021 року ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), Третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» з такими позовними вимогами:

- стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 65 634 гривень та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3178 гривень, витрати на проведення експертної оцінки матеріального збитку у розмірі 2500 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

1.1. Стислий виклад обґрунтування та правової позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 червня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes» д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно постанови Подільского районного суду м. Київа від 07.08.2020 року по справі №58/7033/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування».

Протоколами огляду транспортного засобу від 18.06.2020 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 у результаті ДТП. На підставі даних ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» складений страховий акт №109.01684040-1 від 17.07.2020 та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 52 000 грн., що складають 48 500,00 грн. (відшкодування страхової виплати) та 3 500,00 грн. (виклик та евакуація автомобіля). Дані кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повідомлення про виплату страхового відшкодування.

Однак, як вбачається з акту виконаних робіт від 20.01.2021 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 склала 114 134,00 грн. (сто чотирнадцять тисяч сто тридцять чотири гривні 00 коп.). Отже, ОСОБА_2 понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 65 634,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч шістсот тридцять чотири гривні 00 коп.).

При зверненні до ПАТ «Страхова компанія» Арсенал страхування» позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених ОСОБА_2 витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 65 634,00 грн., вже понесеними ОСОБА_2 на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобілю.

Також, позивач зазначає, що в наслідок цього ДТП їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з нанесенням її близьким, а саме батьку ОСОБА_3 та брату ОСОБА_4 (які під час ДТП знаходились в автомобілі) тілесних ушкоджень. Також ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормальних життєвих зав`язків позивача, певним ударом її престижу. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначає у розмірі 50 000,00 гривень. Ця сума дозволить позивачу та членам її сім`ї хоча б частково компенсувати зазнані моральні втрати шляхом організації реабілітаційних заходів, заспокійливих процедур, відновлювального відпочинку та відчуття справедливості, втраченої вигоди так як певний час не могла повноцінно займатися своєю діяльністю.

1.2. Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панков Д.В. позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панков Д.В. вказує, між відповідачем та третьою особою (ПАТ «СК «Арсенал страхування») укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №110029349, забезпечений транспортний засіб Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , з лімітом відповідальності страховика, тобто розмірами страхової суми: 130 000 грн. - за шкоду заподіяну майну, та 260 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю. Тобто, станом на момент ДТП (08.06.2020 року) цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Арсенал страхування», через що страховиком й було здійснено виплату страхового відшкодування на адресу позивача в розмірі 52 000 грн., що підтверджує сам позивач та третя особа в своїх поясненнях за справою, а відповідно до ст.82 ЦПК України це не підлягає доказуванню. Таким чином, страховиком здійснено виплату страхового відшкодування лише в розмірі 52 000 грн., який не перевищує ліміту відповідальності страховика - 130 000 грн. за вищенаведеним Полісом №110029349. В свою чергу, згідно до вимог діючого законодавства та існуючої судової практики, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи те, що сума страхового відшкодування сплачена третьою особою ПАТ «СК «Арсенал страхування») на адресу позивача не перевищує страхову суму за Полісом №110029349, та й взагалі сума позовних вимог не перевищує страхову суму, то відповідно до вимог ст.1194 Цивільного кодексу та вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування (ліміту страхової суми) на страхувальника суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі вищенаведеного та приймаючи до уваги, що позивачем не пред`являються позовні вимоги до страховика (ПАТ «СК «Арсенал страхування», а лише до страхувальника, який за вищенаведеними висновками не є належним відповідачем, то відповідно позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Що ж стосується завдання нібито позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, то позивачем не надано жодного підтвердження цього факту, так само й занадто великого розміру заявленої шкоди, а враховуючи своєчасність та повноту виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди страховиком, що підтверджується в попередніх пунктах відзиву, то це призводить до необґрунтованості позову й в частині пред`явлення до стягнення моральної шкоди. Враховуючи те, що позивачем не виконано вимоги діючого законодавства щодо надання відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу, то відповідно ці позовні вимоги є також необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню. Також, вважають за необхідне зазначити, що витрати заявлені позивачем в розмірі 2 500 грн., як витрати на проведення експертизи не є такими, оскільки доданий до позову звіт не є експертизою в розумінні ст.102 ЦПК України та не відповідає вимогам до експертизи, а відповідно до ст. 133 ЦПК України не відноситься до складу судових витрат. Крім того, він не є доказом за справою, оскільки позивач навіть не посилається на нього при розрахунку суми позовних вимог, та взагалі позивачем не доведено необхідність проведення цього дослідження та здійснення їх сплати враховуючи, те що звіт з такими самим висновками складено за ініціативою та оплатою страховика.

1.3. Стислий виклад позиції третьої особи

Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Реут О.М. подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що між Страховиком та Відповідачем було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №110029349, забезпечений транспортний засіб Honda Accord, p.н. НОМЕР_4 . До Страховика 10.06.2020 звернувся ОСОБА_3 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку. За результатами розгляду заяви Позивача та інших документів щодо випадку Страховиком було прийнято рішення про виплату та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 52 000 грн. Позивач 16.07.2020 подала Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування, де зазначила, що погоджується із розміром страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Отже, Позивач та Страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. При цьому, Позивача було проінформовано про розмір франшизи за Полісом №110029349, Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, встановленої в Полісі.

Процедура визначення розміру страхового відшкодування Страховиком в порядку, передбаченому Законом, детально регламентована на законодавчому рівні, а саме нормами спеціального Закону. При цьому, розмір відповідальності Страховика є обмеженим. До обов`язку Страховика входить здійснити виплату страхового відшкодування. У даному випадку Страховиком було відшкодовано шкоду Позивачу в межах страхового відшкодування, відповідно до умов укладеного договору страхування. Страховиком у повному обсязі виконано свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівза шкоду, заподіяну Позивачу, та у визначені Законом строки виплачено страхове відшкодування у розмірі, погодженому між Страховиком та Позивачем. Також, представник третьої особи вказує, що Страховик сплатив Позивачу не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а Страхове відшкодування, розмір якого визначається відповідно до ст. ст. 12, 22, 30, 36 спеціального Закону. Як вже було зазначено вище, Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 52 000,00 грн., що відповідає вимогам Закону. Отже, Страховиком повністю виконано свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зокрема, у передбаченому Законом порядку та строки, а також у погоджений із Позивачем спосіб та розмір, виплачено страхове відшкодування.

Підсумовуючи вищевказане, вкотре представник третьої особи звертає увагу суду на те, що Страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих потерпілою особою рахунків чи актів виконаних робіт, оскільки до обов`язку страховика входить здійснити виплату Страхового відшкодування, розмір якого повинен бути розрахований відповідно положень спеціального Закону.

2. Заяви, клопотання учасників процесу та наслідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 головуючим суддею у справі визначений суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О.

31.03.2021 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ відкрито провадження по цивільній справі №495/2197/21 та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

28.04.2021 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

28.06.2021 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ заяву про проведення судового засідання по цивільній справі №495/2197/21 в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

20.10.2021 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №495/2197/21.

13.03.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ матеріали цивільної справи №495/2197/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

20.07.2023 ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Назаренко І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року по цивільній справі №495/2197/21.

12.06.2024 постановою Одеського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу адвоката Назаренко І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 . Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно розпорядження Т.в.о. керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №1737 від 01.08.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В.

04.08.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу №495/2197/21 прийнято до свого провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Назаренко І.М. у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панков Д.В. у судовому засіданні зазначив, що повністю не погоджується з позовними вимогами, оскільки, на його думку, відсутні підстави для відшкодування шкоди. Зазначив, що транспортний засіб був застрахований, а виплату страхового відшкодування має здійснювати страхова компанія. Вартість транспортного засобу позивачем не визначена та не доведена належними доказами. Вважає, що матеріальна шкода не підтверджена, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, просить у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи просив врахувати дані пояснення при ухваленні рішення по справі та розгляд справи проводити без їх участі.

3.Мотивувальна частина

3.1.Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2020 у справі №758/7038/20 суд встановив, що 08.06.2020 року о 17 год. 30 хв., за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Вокзальна, 84, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.13 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. За результатами розгляду адміністративної справи №758/1038/20 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та підданий стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень /а.с.9/.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №110029349. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 гривень; розмір франшизи становить 1 500 гривень /а.с.92/.

Згідно наявного у матеріалах справи Звіту від 18.06.2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 , виготовленого СПД ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту вказаного вище колісного транспортного засобу, визначена за витратним підходом, становить 185 876,13 гривень, ринкова вартість транспортного засобу до ДТП складає 88 212,32 грн., вартість матеріального збитку складає 88 212,32 грн. /а.с.20-46/

На підставі даних ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» складений страховий акт №109.01684040-1 від 17.07.2020 та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 52 000 грн., що складають 48 500,00 грн. (відшкодування страхової виплати) та 3 500,00 грн. (виклик та евакуація автомобіля). Дані кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повідомлення про виплату страхового відшкодування /а.с.11/.

Згідно Акта виконаних робіт від 20.01.2021 складеного СТО ЧП ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) вбачається, що вартість проведеного ремонту транспортного засобу «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 , 1997 року випуску, становить 114 134 гривень /а.с.15-19/.

3.2. Мотиви, з яких виходить суд при ухвалені рішення та застосовані норми права

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд встановив, що з вини відповідача були завдані механічні пошкодження належному позивачу транспортному засобу.

Відповідно до Звіту від 18.06.2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 , виготовленого СПД ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту вказаного вище колісного транспортного засобу, визначена за витратним підходом, становить 185 876,13 гривень, ринкова вартість транспортного засобу до ДТП складає 88 212,32 грн., вартість матеріального збитку складає 88 212,32 грн.

За результатами розгляду заяви Позивача та інших документів щодо випадку Страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 52 000 грн. Позивач 16.07.2020 подала Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування, де зазначила, що погоджується із розміром страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

На виконання свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №110029349 ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» було здійснено відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу безпосередньо на рахунок потерпілої особи ОСОБА_2 у розмірі 52 000 гривень.

Згідно Акту виконаних робіт від 20.01.2021 складеного СТО ЧП ОСОБА_6 () вбачається, що вартість проведеного ремонту транспортного засобу «Mercedes» д.н.з НОМЕР_3 , 1997 року випуску, становить 114 134 гривень.

Позивач стверджує, що нею були понесені більші витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу, ніж отримані страхові відшкодування, а тому вважає, що така різниця у розмірі 65 634 гривні повинна бути відшкодована відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР)).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно з статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на час виникнення спірних правовідносин (2024 рік), були врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Відповідно до статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), зазначено, що: «Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV)

Аналогічний висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №147/66/17).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15, від 14.09.2016 у справі №6-725цс16, від 26.10.2016 у справі №6-954цс16).

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника».

Таким чином, суд акцентує увагу, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач зверталася до страховика ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача згідно полісу №110029349, щодо додаткової виплати різниці між вже виплаченим страховим відшкодуванням та сумою вказаною в Акті виконаних робіт від 20.01.2021.

Враховуючи те, що ліміт страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 гривень перевищує суму вказану в Акті виконаних робіт від 20.01.2021 (114 134 гривень), відповідна різниця, за умови доведення потерпілою особою понесених витрат, повинна відшкодовуватися саме страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, яка є винною у скоєній дорожньо-транспортній пригоди.

Суд наголошує, що відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Позивач у позовній заяві визначила відповідачем лише ОСОБА_1 , а залучила Приватне акціонерне товариство «Арсенал страхування» як третю особу.

У постанові від 26.06.2019 у справі № 910/17792/17 (провадження № 12-280гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною в зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

Як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.01.2022 в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18), якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

Суд зазначає, що оскільки вимоги позивача про відшкодування шкоди не перевищують страховий ліміт, встановлений згідно полісу №110029349 у розмірі 130 000,00 гривень, при вирішення спору про стягнення з відповідача, який є страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язковим є залучення у справу як співвідповідача - страховика, тобто, Приватного акціонерного товариства «Арсенал страхування».

Оскільки є неможливим вирішення питання про обов`язки відповідача ОСОБА_1 , одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, а саме страховика Приватного акціонерного товариства «Арсенал страхування», який зобов`язаний згідно законодавства та укладеного договору здійснювати відшкодування завданої шкоди в межах встановленого страхового ліміту, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, суд також зазначає, що як доказ вартості ремонту автомобіля позивач надала до суду лише Акт виконаних робіт від 20.01.2021 на суму 114 134,00 гривень, водночас, будь-яких доказів того, що позивач дійсно понесла вказані витрати, сплатила виконавцю робіт саме таку грошову суму, матеріали справи не містять, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову.

4.Судові витрати

Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю, понесені нею судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складений 21.10.2025 року.

Суддя Віталій МИШКО