Справа № 282/1129/25
Провадження № 2/282/452/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 61829,75 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 14.05.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №R01.00602.005257302. За умовами договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 34787,46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25% річних від залишкової суми кредиту.

Позивач стверджує, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав у повному обсязі, у зв`язку із чим за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 19.12.2023 складає 61829,75 грн.

19.12.2023 ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали договір факторингу №19/12-2023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу.

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» уклали договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за кредитним договором №Z52.21258.005362801 від 11.06.2019.

За умовами договору до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право за кредитним договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019, що був укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Після відступлення права грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором, відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

За таких підстав, позивач, як правонаступник кредитора, просить суд стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість за кредитним договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 та судові витрати.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття провадження у справі відповідачкою ОСОБА_1 була отримана 30.09.2025, однак у визначений судом строк вона відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне.

14.05.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №R01.00602.005257302. Відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 34787,46 грн. на відкритий у банку АТ «Ідея Банк» рахунок (а.с.5-14).

На підтвердження отримання відповідачкою коштів, позивачем надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 14.05.2019 по 19.12.2023, з якої вбачається про надходження на рахунок позичальника суми кредиту у розмірі 34787,46 грн. (а.с.15-17).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по кредитному договору №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 складеного АТ «Ідея Банк», заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.12.2023, становить 61829,75 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 33699,17 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 28130,58 грн. (а.с.18).

19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1 договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами у день укладення договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною договору (а.с.27-33).

До договору факторингу №19/12-2023 позивачем доданий друкований реєстр боржників №1 від 19.12.2923, підписаний сторонами, згідно якого до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право грошової вимоги за договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 (а.с.34-36).

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 (а.с.39-43).

Згідно з положенням п.2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право грошової вимоги за договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019, що був укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність договору кредиту №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 , невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором на підставі договору факторингу.

Відповідачкою зазначені обставини не спростовано, власного розрахунку заборгованості та доказів сплати заборгованості не надано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2014 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 61829,75 грн.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 37 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 грн. позивач надає: договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024, укладений з адвокатським об`єднанням «Правовий курс», додаткову угоду №1/1 до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024, зі змісту якої вбачається, що плата за супровід однієї справи встановлена між сторонами в розмірі 7000,00 грн, платіжну інструкцію від 24.07.2025 про оплату послуг, акт прийому - передачі наданих послуг №1 від 24.07.2025, який є додатком №4 до договору №02-24, зі змісту яких вбачається обсяг юридичних наданих послуг.

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на зазначене та у зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 3028,00 грн. по сплаті судового збору та 7000 грн. витрат по оплаті правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 83, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 204, 207, 509, 526, 549, 610, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (м.Київ, вул.Набережно-Лугова,8 код за заборгованість за кредитним договором №R01.00602.005257302 від 14.05.2019 у розмірі 61829 (шістдесят одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) гривень 75 копійок та понесені судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Вальчук