Провадження № 2/712/3773/25
Справа №712/9637/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ШЕВЧЕНКО О.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. О. Дашковича 62) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки в ході перебування справи у суді, між підприємством і відповідачем по справі укладено договір про реструктуризацію заборгованості, а також просив вирішити питання щодо повернення сплаченого судового збору.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти закриття провадження по справі не заперечували, а також просили повернути кошти, витрачені на правову допомогу у сумі 12 000 грн.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, представником позивача подано заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки в ході перебування справи у суді, між підприємством і відповідачем по справі укладено договір про реструктуризацію заборгованості.

Приймаючи до уваги, що відповідачі в процесі розгляду даної справи добровільно вирішили питання щодо сплати заборгованості, чим фактично виконали позовні вимоги позивача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, суд дійшов висновку про відсутність між сторонами предмету спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 п.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачену суму судового збору.

Щодо клопотання відповідача про відшкодування понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням суду від 30 січня 2024 року позовні вимоги КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено.

20 травня 2025 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В прохальній частині вказаної заяви відповідачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу сплачені в розмірі 12 000 грн. На підтвердження понесених витрат додано Договір про надання правової допомоги від 06 травня 2025 року, Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг № 06052501 від 15 травня 2025 року, квитанція про сплату послуг, згідно яких вартість наданих послуг склала 12 000 грн.

Ухвалою суду від 07 липня 2025 року заочне рішення від 30 січня 2024 року скасовано та призначено справу до розгляду, питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду визначено статтею 142 ЦПК України.

Зокрема, частинами 3, 4, 5, 6 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однак, по даній справі провадження по справі закрито на підставі заяви позивача у зв`язку з відсутністю предмета спору, і в такому випадку відшкодування витрат на правову допомогу можливе лише за умови наявності необґрунтованих дій позивача, зловживання стороною (в даному випадку - позивачем) процесуальними правами (ч.9 ст. 141, ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України).

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст. 142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Поряд з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, суд вважає, що пред`являючи до суду позов позивач вважав, що його права порушено, а тому з метою їх захисту звернувся до суду.

Закриття провадження по справі не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, а відтак не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими по пред`явленню позову. Окрім того, відповідачами було укладено договір реструктуризації боргу, що свідчить про визнання такого боргу відповідачами, а отже дії щодо пред`явлення позивачем даного позову не можна вважати неправомірними.

Таким чином, підстави для задоволення заяви відповідачів про відшкодування витрат на правову допомогу, відсутні.

Керуючись ст.ст. 133, 257 ч. 1 п. 5 та ч.2, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію закрити.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області, яке знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик 192, повернути позивачу Комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради з державного бюджету судовий збір в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок, сплаченого при подачі позову до суду згідно платіжної інструкції № 1932 від 11 липня 2023 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: