Дата документу 14.10.2025Справа № 545/3187/25
Провадження № 2/554/4635/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

14.10.2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді-Шевської О.І., за участі секретаря судового засідання Рябченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із позовом , у якому прохав стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2191841 від 26.10.2020 року в загальному розмірі 23005,3 грн. , судовий збір в сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 26.10.2020 року між ТОВ « Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2191841, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 1500 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором.

Позивач належним чином виконав умови договору, кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кошти позивачу не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість.

Станом на момент звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідача становить 23005,3 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту- 6947 грн., заборгованість за процентами- 14558,3 грн., заборгованість за комісією -1500 грн.

Вказану заборгованість відповідачем до цього часу так і не погашено.

11.06.2021 між ТОВ « Мілоан» та ТОВ « ФК « Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 72-МЛ,згідно якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №2191841.

22.07.2025 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Полтави.

13.08.2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави прийнято цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, суд про причину своєї неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Відзив від відповідача до суду не надходив. Матеріали справи містять заяву від відповідача про ознайомлення із матеріалами справи, на якій міститься відмітка про те, що останній ознайомився із матеріалами справи у повному обсязі. Додаткових клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову посилаючись на таке.

Судом встановлено, що 26.10.2020 року між ТОВ « Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2191841, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 1500 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором.

П.7.1 Кредитного договору визначає, що Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього договору.

Строк дії договору складає період , який обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Сторони домовилися, що повне виконання зобов`язань, повинно відбуватися не пізніше дати встановленої п. 1.4. договору.

Вказаний договір був укладений в електронній формі у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію».

Укладення договору у електронній формі прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є Анкета заява на кредит №2191841 від 26.10.2020 року, договір про споживчий кредит № 2191841 від 26.10.2020 року, довідка про ідентифікацію.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. ст.526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач належним чином виконав умови договору, кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кошти позивачу не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість.

11.06.2021 між ТОВ « Мілоан» та ТОВ « ФК « Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 72-МЛ,згідно якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №2191841.

Станом на момент звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідача становить 23005,3 грн., яка складається із:

-заборгованість за тілом кредиту- 6947 грн.,

-заборгованість за процентами- 14558,3 грн.,

-заборгованість за комісією -1500 грн.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявну заборгованість. Контрозрахунку ним також надано не було.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 дійшла висновку про те, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

З огляду на те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 14558,3 грн. не є співмірною заборгованості за тілом кредиту- 6947 грн., а відтак суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації за кредитним договором, суд вважає, що умови укладеного договору в частині відсотків в сумі 14558,3 грн. є несправедливими.

Враховуючи те, що проценти за користування кредитними коштами перевищують заборгованість за тілом кредиту- 6947 грн., що є несправедливим, а розмір нарахованих позивачем процентів не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заборгованості за процентами з 14558,3 грн. до розміру заборгованості за тілом кредиту- 6947 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за договором №2191841 у розмірі 15394 грн. , яка складається із: -заборгованість за тілом кредиту- 6947 грн., заборгованість за процентами- 6947 грн., заборгованість за комісією -1500 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2422,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у суму 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13 ,81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 546, 549, 599, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за кредитним договором №2191841 у розмірі 15394 грн. , яка складається із: -заборгованість за тілом кредиту- 6947 грн., заборгованість за процентами- 6947 грн., заборгованість за комісією -1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити./

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» , юридична адреса: 79018, Львівська область, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, к.28, 4-й поверх, Код .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1

Суддя О.І.Шевська