Справа № 638/8656/25
Провадження № 2-др/638/80/25
22.10.2025 Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Штих Т. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду в м. Харкові цивільну справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Люксембург-1» адвоката Дзюба І. М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Люксембург-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач ТОВ «ПЕОЖБ «Люксембург-1» звернулося до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 33 770,32 грн та судові витрати в розмірі 3028,00 грн сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

29 вересня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви вказано, що з метою отримання правової допомоги щодо підготовки та подачі до Шевченківського районного суду м. Харкова позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «ЛЮКСЕМБУРГ 1» заборгованості та забезпечити захист прав Клієнта, шляхом представництва у суді першої інстанції - Шевченківського районного суду м. Харкова, Позивачем було укладено договір №06/2025 про надання правової допомоги від 28 березня 2025 р. (далі - Договір) та Додаток до договору від 28.03.2025.

Між сторонами було укладено акт приймання передачі наданих послуг від 09 травня 2025 року з детальним описом робіт виконаних Адвокатом. Загальна вартість наданої Адвокатом Клієнту професійної правової допомоги згідно п.1 Акту відповідно до Договору №06/2025 про надання правової допомоги від 28.03.2025 року становить 6 000,00 грн. Відповідно до п. З Додаткової угоди до Договору №06/2025 про надання правової допомоги від 28.03.2025 року, кінцевий розрахунок за надану правову допомогу підлягає сплаті протягом десяти (десяти) робочих днів з моменту отримання Клієнтом рішення Дзержинського (наразі Шевченківського) районного суду м. Харкова.

Клієнт, позивач по справі - ТОВ ПЕОЖБ «ЛЮКСЕМБУРГ 1» отримав рішення Шевченківського районного суду м. Харкова 25.09.2025 року.

На дату подачі даного клопотання ТОВ «ПЕОЖБ «ЛЮКСЕМБУРГ 1» ще не здійснив оплату за надані послуги та строк останнього дня оплати ще не наступив.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, в особі директора Семененко Н. В. та адвокатом Дзюбою І. М. було укладено договір №06/2025 про надання правової допомоги від 28 березня 2025 та Додаток до договору від 28.03.2025.

Між сторонами було укладено акт приймання передачі наданих послуг від 09 травня 2025 року з детальним описом робіт виконаних Адвокатом. Загальна вартість наданої Адвокатом Клієнту професійної правової допомоги згідно п.1 Акту відповідно до Договору №06/2025 про надання правової допомоги від 28.03.2025 року становить 6 000,00 грн.

Відповідно до п. З Додаткової угоди до Договору №06/2025 про надання правової допомоги від 28.03.2025 року, кінцевий розрахунок за надану правову допомогу підлягає сплаті протягом десяти (десяти) робочих днів з моменту отримання Клієнтом рішення Дзержинського (наразі Шевченківського) районного суду м. Харкова

Клієнт, позивач по справі - ТОВ ПЕОЖБ «ЛЮКСЕМБУРГ 1» отримав рішення Шевченківського районного суду м. Харкова 25.09.2025 року

На дату подачі даного клопотання ТОВ «ПЕОЖБ «ЛЮКСЕМБУРГ 1» ще не здійснив оплату за надані послуги та строк останнього дня оплати ще не наступив.

При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року по справі 925/1137/19.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року по справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих адвокатом послуг, а також подані документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), її складності, частково відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі на загальну суму 6000,00 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та задовольнити стягнення витрат на правничу допомогу з відповідачки на користь позивача в розмірі 6000,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Люксембург-1» адвоката Дзюба І. М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Люксембург-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування Житлових будинків «Люксембург 1» (61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (Шість тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2025 року.

Суддя Т. В. Штих