Справа № 450/2883/24 Провадження № 2/450/423/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу, Шаравара Оксана Романівна, ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

стислий виклад позиції позивача:

підстава позову (позиція позивача):

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р., про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.05.2025р. було залучено в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.09.2015р. позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № CM-SME606/001/2008 від 10.07.2008 р., укладеного 10.07.2008 р між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 101764,08 дол. США, що еквівалентно з курсом НБУ 2 141953,46 грн. заборгованості по тілу кредиту; 5241,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 110316,29 грн. заборгованість по нарахованих та не сплачених відсотках; 1070 976,73 грн. пені за несвоєчасне повернення суми кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» понесені судові витрати в розмірі 1820 грн.

Постановою державного виконавця від 05.07.2016р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1316/122/11. 29.06.2016р. було складено акт опису і арешту майна, згідно якого описано майно і накладено арешт на земельну ділянку площею 0,2090га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому 09.02.2017р. відбулись електронні торги щодо реалізації даної земельної ділянки, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 234692 від 09.02.2017р., переможцем визнано учасника 2 з ціновою пропозицію 654079,00грн.

03.03.2017р. державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого переможцем торгів визнано ОСОБА_3 .

Після того як ОСОБА_1 стало відомо про проведення даних електронних торгів у березні 2017р. позивачка звернулась до Франківського районного суду м.Львова із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів. Разом із позовом також подала заяву про забезпечення позову.

Вказує, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.03.2017р. у справі № 465/1660/17 було забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі. Заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та іншим особам зокрема нотаріусу, вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів за протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09.02.2017 року, про придбання Учасником 2 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі.

Незважаючи на винесення даної ухвали, 31.03.2017р. приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. видано ОСОБА_3 свідоцтво про придбання майна на електронних торгах, яким нотаріус посвідчила право власності останнього на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі. Також 31.03.2017р. приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34565518 даного нерухомого майна за ОСОБА_3

18.01.2019р. МКНВП «Рейтинг» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. На підставі даної технічної документації 28.01.2019. відділом у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було зареєстровано дві земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:1393 загальною площею 0,07га та кадастровий номер :02:001:1394 загальною площею 0,139га.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі, яка раніше належала ОСОБА_1 незаконно та всупереч обтяженням, які на той момент були накладені відповідною ухвалою суду про забезпечення позову.

З огляду на приписи ст. 387, 388 ЦК України на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їх поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (постанова ВП ВС від 29.05.2019р. у справі № 367/2022/15-ц).

Звертає увагу, що реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону, та такий правовий висновок зроблено у постанові ВП ВС від 13.11.2019р. у справі № 755/921515-ц.

Також в акті про реалізацію предмета іпотеки зазначено про те, що відповідно до протоколу про проведення електронних торгів від 18.01.2017р. № 229439 переможцем торгів визнаний ОСОБА_3 , що також було додатковою підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про придбання майна на аукціоні.

На підставі викладеного просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:1393 загальною площею 0,07га та кадастровий номер :02:001:1394 загальною площею 0,139га.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просив задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказала, що ОСОБА_3 є законним володільцем земельних ділянок, придбаних на електронних торгах. Торги з відчуження майна було проведено законно, позивач намагалась оскаржити результати торгів. Враховуючи те, що володіння ОСОБА_3 є законним та правомірним, тому відсутні підстави для витребування майна з його володіння, а посилання позивача є безпідставними.

Третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, заслухавши представників сторін, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.09.2015р. у справі № 2-1316/122/11 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № CM-SME606/001/2008 від 10.07.2008 р., укладеного 10.07.2008 р між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 101764,08 дол. США, що еквівалентно з курсом НБУ 2 141953,46 грн. заборгованості по тілу кредиту; 5241,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України становить 110316,29 грн. заборгованість по нарахованих та не сплачених відсотках; 1070 976,73 грн. пені за несвоєчасне повернення суми кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» понесені судові витрати в розмірі 1820 грн.

Так, із матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № 51551703 ОСОБА_1 була боржником у виконавчих провадженнях відповідно до судових рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME606/001/2008 від 10.07.2008 р. в якій стягувачем є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за виконавчим листом № 2-1316/122/11 від 29.02.2016р. сума заборгованості складала 101764,08 дол. США, що еквівалентно з курсом НБУ 2 141953,46 грн. заборгованості по тілу кредиту; 5241,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України становить 110316,29 грн. заборгованість по нарахованих та не сплачених відсотках; 1070 976,73 грн. пені, 1820грн. судових витрат, в межах якого вчинялись виконавчі дії по примусовому виконанню судового рішення.

В межах примусового виконання земельна ділянки площею 0,2090 га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була реалізована з прилюдних торгів на електронному аукціоні ТДП «СЕТАМ», про що складено протокол № 234692, в якому зазначено, що торги відбулись 09.02.2017р. та переможцем торгів є ОСОБА_3

03.03.2017р. державним виконавцем було складено Акт про реалізацію предмету іпотеки, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 03.03.2017р. ОСОБА_6 . В акті зазначено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги по реалізації предмету іпотеки: земельна ділянки площею 0,2090га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, переможцем торгів визнаний ОСОБА_3 , вартість предмет іпотеки 654079,00грн., яка перерахована 21.02.2017р. Електронні торги були проведені 09.02.2017р. ДП «Сетам» із дотриманням Закону України «Про іпотеку». Акт про проведені електронні торг є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

21.03.2017р. ухвалою Франківського районного суду м.Льова у справі № 465/1660/17 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, та забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі. Заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1) та іншим особам зокрема нотаріусу, вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів за протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09.02.2017 року, про придбання Учасником 2 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі.

З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 465/1660/17 від 02.08.2018р. заяву представника позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду, - було задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, Франківський ВДВС м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство Сетам , ОСОБА_2, ТзОВ ОТП Факторинг Україна про визнання протиправними дій, визнання електронних торгів непроведеними, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування реєстрації права власності було залишено без розгляду. Заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 21.03. 2017 року у виді арешту на земельної ділянки, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі; оголошення заборони Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1) та іншим особам зокрема нотаріусу, вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів за протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09.02.2017 року, про придбання Учасником 2 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі, було скасовано.

З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 17.04.2018р. у справі № 465/1660/17 ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2017 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі, а також про заборону ОСОБА_5 примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1) та іншим особам зокрема нотаріусу, вчиняти дії, повязані з оформленням результатів електронних торгів за протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09.02.2017 року, про придбання Учасником 2 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі було скасовано .

31.03.2017р. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», ст.41 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акту про реалізацію предмету іпотеки, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління юстиції у Львівській області 03.03.2017р. видано свідоцтво, яким посвідчено, шо ОСОБА_3 належить на праві власності майно, що складається із земельної ділянки площею 0,2090га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

31.03.2017р. . приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34565518 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059 за ОСОБА_3

17.01.2019р. ОСОБА_3 подано заяву щодо проведення поділу належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,2090га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059 на дві нові земельні ділянки: площею 0,07га та площею 0,1390га.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформації з державного земельного кадастру після поділу за ОСОБА_3 10.07.2019р. були зареєстровані земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:1393 загальною площею 0,07га та кадастровий номер :02:001:1394 загальною площею 0,139га.

Відповідно до статті 15 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За загальним правилом, закріпленим у статті 387 ЦК України, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача, однією з яких є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Водночас відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З урахуванням викладеного можна дійти висновку, що можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 285/3414/17 (провадження № 61-38274св18) зазначив, що, застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) зроблено висновок про те, що частина друга статті 388 ЦК України захищає права добросовісного набувача, який придбав майно, примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень. Тобто, на підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (провадження № 12-10гс21) зроблено висновок про те, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинне бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть. Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що суттєво як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, не можуть вважатися такими, що відповідають вимозі законності втручання у право мирного володіння майном.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, тобто є правочином.

Прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, придбаного у такий спосіб (пункти 6.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, провадження № 12-35гс21).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2024 року в справі № 178/1138/22 викладено правовий висновок, що предметом доказування за віндикаційним позовом є факти, які підтверджують правомірність вимог про витребування власником майна з чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно; незаконність вибуття цього майна з володіння позивача; відсутність у відповідача юридичних підстав для збереження і володіння таким майном; наявність витребуваного майна в натурі у незаконному володінні відповідача.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,2090 га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Малечковичі, кадастровий номер: :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_1 реалізована на електронних торгах у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.

Стороною позивача не представлено будь-яких доказів, не доведено належними та допустимими доказами недійсність правочину та недобросовісність відповідача при набутті земельної ділянки. Також позивачем не надано будь-яких доказів, які б обґрунтовували неправомірність реалізації майна на електронних торгах у порядку виконання судового рішення

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, у постанові від 17.01.2024р у справі № 522/3999/23.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності передусім потрібно встановити підставу, на якій особа набула таке право, оскільки сама лише державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (постанова Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п.6 ч.1 цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Також не заслуговують на увагу покликання позивача про розбіжності щодо номеру та дати протоколу проведених електронних торгів, як зазначені в акті пор реалізацію предмету іпотеки від 03.03.2017р., оскільки в тексті самого акту є зазначення про вірну дату протоколу і сам протокол проведення електронних торгів № 234692 долучений до матеріалів справи.

Посилання позивача на правові висновки викладені у постановах ВП ВС від 29.05.2019р. у справі № 367/2022/15-ц, ВП ВС від 13.11.2019р. у справі № 755/921515-ц, постанові ВС від 11.07.2018р. у справі № 509/5216/13-ц не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини у вказаних справах відрізняються від тих, що установлені судом у справі, яка розглядається. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти лише такі рішення, де аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, оскільки ОСОБА_3 є добросовісним набувачем та набув право власності на таку в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

А відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження з врахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачем.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті постановою Львівського апеляційного суду від 29.11.2024 року у справі № 450/2883/24 провадження № 22-ц/811/2355/24 скасувати з дня набрання цим рішенням законної сили, а саме скасувати:

- заборону відчуження земельної ділянки загальною площею 0,7000 га, кадастровий номер :02:001:1393, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

- заборону відчуження земельної ділянки загальною площею 0,1393 га, кадастровий номер :02:001:1394, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош