Справа № 309/3449/25
Провадження № 2/309/1274/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д. з участю секретаря судового засідання Плиска А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок.

У позові посилається на те, що Позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_1 від 27 червня 2001 року. Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину після його смерті отримали в рівних частках позивачка та відповідачі, про що видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, на сьогодні позивачка та відповідачі є співвласниками цього об`єкту нерухомості і їм належить по 1/3 частки у праві власності.

Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був побудований, як єдиний житловий будинок, однак згодом був поділений на три частини, при цьому він був помилково поділений саме на три квартири. Здійснюючи поділ не було взято до уваги, що дані об`єкти нерухомості фактично є блокованими житловими будинками, та складається з трьох окремих блокованих житлових будинків. На сьогодні ні позивач ні відповідачі не можуть завершити оформлення права власності на цей блокований житловий будинок та здійснити державну реєстрацію права власності на нього, оскільки така зміна в адміністративному порядку не передбачена. Крім цього, враховуючи, що за життя померлий ОСОБА_5 , не здійснив переєстрації об`єкту нерухомості, через погіршення стану здоров`я, на сьогодні здійснити переєстрацію об`єкта нерухомості через будівельну амністію неможливо.

Оскільки житлова квартира за АДРЕСА_3 має спільну стіну з іншою квартирою, однак має окремий вихід на двір, є відокремленою та технічно не пов`язаною з іншою квартирою, вона має всі ознаки блокованого житлового будинку та може експлуатуватися, як блокований житловий будинок з окремою поштовою адресою, що відповідає вимогам статті 2 Порядку проведення технічної інвентаризації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року №488 блоковані житлові будинки це два та більше житлових (садибного типу, садові. дачні) будинків заввишки не більше чотирьох поверхів. Кожен блокований будинок є самостійним об`єктом нерухомого майна, якому присвоюється окрема адреса.

Отже, на сьогодні через помилку при поділі цього об`єкту нерухомості нерухоме майно, що є у власності позивачки зареєстровано з помилкою, натомість цей об`єкт нерухомості є саме блокованим житловим будинком. Через вказану помилку на сьогодні позивачка не може оформити відповідну субсидію, оскільки відповідачі проходять військову службу та є учасниками бойових дій. У відповідності до вищевикладеного просять визнати, що житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є окремим блокованим житловим будинком, який відповідно до постанови КМУ від 12 травня 2023 року за № 488 «Деякі питання проведення технічної інвентаризації» є окремим об`єктом нерухомості і йому присвоюється окрема поштова адреса та визнати право власності на цей блокований житловий будинок загальною площею 136,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., в рівних частках по 1/3 частка кожному ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_6 не з`явився. Подав заяву у якій визнає позов у повному обсязі та просить справу розглянути без його участі.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_7 не з`явився. Подав заяву у якій визнає позов у повному обсязі та просить справу розглянути без його участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З матеріалів справи вбачається, що житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходилась у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 в рівних частках згідно свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_1 від 27 червня 2001 року.

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину після його смерті отримали в рівних частках позивачка та відповідачі, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 23 червня 2025 року за № 3973, 3974 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2025 року за № 5836. Отже, на сьогодні позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками цього об`єкту нерухомості і їм належить по 1/3 частки у праві власності.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 26 вересня 1985 року та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 16.01.1982 року стверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна проща житлового будинку становить 136,6 кв.м. житлова площа 68.7 кв.м.

Актом обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в складі інженера з технічної інвентаризації ОСОБА_8 , техніка з технічної інвентаризації ОСОБА_9 , стверджується, що за наслідками обстеження встановлено, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований житловий будинок садибного типу, внаслідок його поділу на сьогодні складається із трьох окремих квартир, що мають окремих власників. Житлова квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2001р. № НОМЕР_1 . Всі названі квартири є відокремлені, мають окремі вхідні двері, одну спільну стіну і технічно не пов`язані між собою.

Оскільки житлова квартира за АДРЕСА_3 має спільну стіну з іншою квартирою, однак має окремий вихід на двір, є відокремленою та технічно не пов`язаною з іншою квартирою, вона має всі ознаки блокованого житлового будинку та може експлуатуватися, як блокований житловий будинок з окремою поштовою адресою, що відповідає вимогам статті 2 Порядку проведення технічної інвентаризації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року №488 блоковані житлові будинки це два та більше житлових (садибного типу, садові. дачні) будинків заввишки не більше чотирьох поверхів, у яких є спільна стіна збудована по межі окремих земельних ділянок. Кожен блокований будинок є самостійним об`єктом нерухомого майна, якому присвоюється окрема адреса.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, твердження позивачки про те, що житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично є зблокованим житловим будинком, тобто складається з трьох окремих блокованих житлових будинків, узгоджується з матеріалами цивільної справи.

З урахуванням наведеного, та повним визнанням позову відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд вважає за можливо прийняти визнання позову відповідачем. Позаяк це не суперечить закону та не порушує права жодних осіб.

З огляду на вищенаведене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 21, 373, 391, 393, ЦК України, ст.ст. 125, 152, 158 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати, що житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є окремим блокованим житловим будинком, який відповідно до постанови КМУ від 12 травня 2023 року за № 488 «Деякі питання проведення технічної інвентаризації» є окремим об`єктом нерухомості і йому присвоюється окрема поштова адреса та визнати право власності на цей блокований житловий будинок загальною площею 136,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., в рівних частках по 1/3 частка кожному: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.