КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/7493/25
Провадження № 2/947/2040/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №101626030 від 10.11.2021 року в розмірі 31292,50 грн. та за кредитним договором №159751 від 15.12.2021 року в розмірі 2045,00 грн., що в загальному розмірі складає 33337 гривень 50 копійок, а також судові витрати, з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2025 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні.

04.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пономаренка Євгенія Анатолійовича, надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», оскільки відповідачка не укладала та не підписувала в електронному вигляді кредитні договори №101626030 від 10.11.2021 року та №159751 від 15.12.2021 року, оскільки не отримувала електронний або електронний цифровий підпис.

Також разом з відзивом на позовну заяву представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2025 року клопотання представника відповідача задоволено. Витребувано з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме електронний варіант письмових доказів: кредитного договору №101626030 від 10.11.2021 року та кредитного договору №159751 від 15.12.2021 року укладених з ОСОБА_1 , які повинні бути оформлені з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

26.06.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на виконання ухвали суду від 12.05.2025 року надійшла заява з повідомленням про те, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не укладало та не підписувало кредитних договорів з ОСОБА_1 , а лише набуло право вимоги за кредитними договорами у відповідності до договору факторингу, надати до суду в електронному вигляді засвідчені електронним підписом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ОСОБА_1 , прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», оригінали електронних примірників кредитного договору з обов`язковими реквізитами та з усіма додатками до них не виявляється можливим, так, як кредитний договір підписувався з первісним кредитором.

09.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Також, разом з відповіддю на відзив представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року задоволено та витребувано з Акціонерного товариства АКБ КОНКОРД інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за період: з 10.11.2021 по 13.11.2021 та з 15.12.2021 по 18.12.2021 з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період: з 10.11.2021 по 13.11.2021 та з 15.12.2021 по 18.12.2021.

19.08.2025 року до суду, через засоби поштового зв`язку, на виконання ухвали суду від 22.07.2025 року від Акціонерного товариства АКБ КОНКОРД надійшла витребувана судом інформація.

У судове засідання, призначене на 15.10.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Представник позивача разом з позовом надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог, розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень проти заочного розгляду справи.

Відповідачка та її представник до судового засідання, також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Підстав для відкладення судового засідання у відповідності до положень статті 223 ЦПК України судом не встановлено.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн., строком на 30 днів, починаючи з 10.11.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.12.2021 року. Проценти за користування кредитом 3750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована.

Договір складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у договорі.

Також, відповідачкою, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписано паспорт споживчого кредиту №101626030, що є додатком №2 до договору про споживчий кредит №101626030 від 10.11.2021 року, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; інші важливі правові аспекти. Відповідно до вказаного паспорту, спосіб надання кредиту шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

У відповідності до платіжного доручення №34983195 від 10.11.2021 року, ТОВ «Мілоан» на виконання умов вказаного кредитного договору було здійснено переказ на ім`я ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_3 , що свідчить про належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за умовами кредитного договору №101626030 від 10.11.2021 року.

Згідно з наданою відповіддю від АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АККБ «Конкорд», на виконання ухвали суду від 22.07.2025 року, повідомлено, що платіжну картку № НОМЕР_2 було емітовано на ім`я ОСОБА_1 .

16 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Мілоан» відступити ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» грошові вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суми основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передані зокрема права грошової вимоги за кредитним договором №101626030 від 10.11.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості за яким складає 31292,50 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 9000,00 грн.; заборгованість за відсотками 21292,50 грн.; заборгованість за комісією 1000,00 грн.

16 липня 2024 року сторонами договору факторингу підписано Акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року.

Також судом встановлено, що 15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №159751, у відповідності до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» надає останній в кредит грошові кошти в сумі 1000,00 грн., строком на 30 днів.

Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, встановленого договором, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або споживач не є учасником програми лояльності); у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до договору (п. 1.5.1. договору).

У відповідності до п. 1.5.2., знижена процента ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до умов договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079.41% річних; за зниженою ставкою 3.71% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 1570,00 грн.; за зниженою ставкою 1003,00 грн.

У відповідності до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_4 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Договір укладено в електронній формі, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А452 15.12.2021 року ОСОБА_1 .

Також, відповідачем, шляхом накладення електронного підпису, підписано паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; інформацію та контакті дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти.

14.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №159751 про надання споживчого кредиту від 15.12.2021 року, якою сторони домовились продовжити строк кредиту на 30 днів, у зв`язку з чим погодили внести зміни до договору №159751 від 15.12.2021 року.

29 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 29 лютого 2024 року до Договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передані зокрема права грошової вимоги за кредитним договором №159751 від 15 грудня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості за яким складає 2045,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 1000,00 грн.; заборгованість за відсотками 1045,00 грн.

29 лютого 2024 року сторонами договору факторингу підписано Акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників №2 за договором факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року.

Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, в редакції станом на момент укладення договорів, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Крім того, судом враховується, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, тут і далі у редакції чинній станом на момент укладення договорів, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача можливе за допомогою одноразового електронного ідентифікатора.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджуючи надані до суду докази, судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 були укладені в електронній формі наступні договори:

- договір про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан»;

- договір про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит».

Судом також враховується, що відповідачкою в електронній формі були підписані Паспорти споживчого кредиту, які в свою чергу містять інформацію про розмір кредиту, розмір відсотків та порядок і умови сплати, строки погашення кредитних коштів, розмір, порядок та умови нарахування і сплати штрафів і пені за невиконання взятих на себе зобов`язань, реальні відсоткові ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, тощо.

У відповідності до листа АТ «АКБ «Конкорд» від 11.08.2025 року за №703БТ повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 .

Також АТ «АКБ «Конкорд» на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року надано виписку/особовий рахунок за період з 10.11.2021 року по 13.11.2021 року, з якої вбачається що на рахунок відповідачки 10.11.2021 року були зараховані грошові кошти в сумі 10000,00 грн., а також виписку/ особовий рахунок за період з 15.12.2021 року по 18.12.2021 року, з якої також вбачається зарахування на рахунок відповідачки грошових коштів в сумі 1000,00 грн.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що відповідачкою отримані кредитні кошти за: договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року в сумі 10000,00 грн. та договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року в сумі 1000,00 грн., що свідчить про належним чином виконання умов вказаних кредитних договорів з боку кредитодавців.

Приймаючи викладене, а також, що в даному випадку зміст кредитних правовідносин між сторонами зафіксовано у декількох документах, фінансовими установами належним чином виконані кредитні договори з надання кредитних коштів відповідачці, які нею отримані, суд вважає, що вказані обставини свідчать про укладення з ОСОБА_1 вищевказаних кредитних договорів №101626030 від 10.11.2021 року та №159751 від 15.12.2021 року, в електронній формі, та про обізнаність останньої про їх укладення, у зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 в цій частині з не укладення даних договорів є необґрунтованими.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідачки до ТОВ «Мілоан», а також ТОВ «Селфі кредит» та отримання нею кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

Також, судом встановлено, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги до ОСОБА_1 за: договором про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (договір факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року); договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» (договір факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року).

У відповідності до поданих до суду розрахунків заборгованості, вбачається, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість за наступними договорами:

- договором про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року, станом на 30.11.2024 року, у загальному розмірі 31292 гривні 50 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 9000 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками 21292 гривні 50 копійок; заборгованості за комісією 1000 гривень 00 копійок;

- договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, в загальному розмірі 2045 гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 1000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 1045 гривень 00 копійок.

Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами становить 33337 гривень 50 копійок.

Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості заявлений позивачем до стягнення, а також не доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що спірні договори не були укладені між відповідачкою та первісними кредиторами, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню у зв`язку з невиконанням умов договору про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року та договору про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, з відповідачки на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підлягає заборгованість у загальному розмірі 33337 гривень 50 копійок

Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-89, 141, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ) заборгованість: за договором про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року у загальному розмірі 31292 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок; заборгованості за відсотками 21292 (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок; заборгованості за комісією 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок; за договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, в загальному розмірі 2045 (дві тисячі сорок п`ять) гривень 00 (нуль) копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок, заборгованості за відсотками 1045 (одна тисяча сорок п`ять) гривень 00 (нуль) копійок, що в загальній сумі складає 33337 (тридцять три тисячі триста тридцять сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ) у відшкодування витрат зі сплати судового збору 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.10.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко