Провадження№ 2/522/5950/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2024 року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» задоволено.

10.04.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. надав заяву про перегляд заочного рішення суду від 12.09.2024 року по зазначеній цивільній справі.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Врона Андрія Валентиновича про перегляд заочного рішення суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2024 року. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 04.06.2025 року.

У судовому засіданні 04.06.2025 року був присутній представник АТ «Сенс Банк» - Рудницький Ю.І., надав суду пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що 30.09.2022 року відповідач підписав документи про приєднання до угоди про надання споживчого кредиту під 31% у розмірі 295 595,10 грн. строком до 30.09.2026 року для перекредитування. Це борг за попереднім договором з АТ «Альфа Банк» - за домовленістю. 30.09.2022 року після підписання договору (електронний підпис), кошти надійшли на рахунок відповідача, є виписки, що відповідач заплатив кошти на погашення попереднього кредитного договору. Про часткову оплату інформації не має, тому борг відповідача становить 365 187,62 грн., з яких: 295 595,10 грн. заборгованість по тілу кредиту; заборгованість по відсоткам 69 592,52 грн. Відповідачу направлялася досудова вимога.

Представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити, зазначивши, що відповідно до умов позову та підстав не має ніякого посилання про те, що відповідач підписав договір з використанням ЕЦП, тільки у судовому засіданні про це зазначив представник позивача. Ані на клопотанні про надання споживчого кредиту, ані на акцепту, ані на графіку погоджених платежів не має підпису відповідача, відсутні відомості про накладення ЕЦП. На час підписання кредитного договору відповідач не перебував на території України. В справі відсутні докази про перекредитування, відсутній попередній кредитний договір. Просив суд оголосити перерву по справі з метою надання клопотання про витребування інформації щодо перебування відповідача за кордоном, оскільки відповідач переслав йому лише копію свого паспорту моряка, оригінал знаходиться у відповідача.

На питання головуючого по справі адвокат Врона А.В. вказав, що згідно виписки від 30.09.2022 року кошти може й надані, але відсутні документи, що це дійсно є рахунком відповідача, зазначив, що йому не відомо чий це рахунок. Вказав, що відповідач стверджує, що він ці кошти від Банку не отримував.

На питання головуючого по справі представник Банку пояснив, що після підписання договору про перекредитування, відповідач погасив 30.09.2022 року ще 5 968,97 грн., є така трансакція.

На питання адвоката Врона А.В. представник Банку пояснив, що факт укладання кредитного договору в електронній формі підтверджується довідкою про здійснення ідентифікації клієнта, зазначивши, що відповідач може перевірити все це через свій електронний кабінет.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 16.07.2025 року з метою надання інформації щодо перебування відповідача за кордоном під час укладання кредитного договору.

До суду 04.06.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. надав клопотання, в якому просив витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України, громадянином ОСОБА_1 із зазначенням дати, часу та місця перетину державного кордону України за період починаючи з 2018 року по дату надання відповіді на ухвалу суду.

05.06.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Зазначене клопотання суддя отримала 06.06.2025 року.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. задоволено. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію з обмеженим доступом, а саме: відомості щодо перетину громадянином України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.01.2018 року по теперішній час.

До суду 18.06.2025 року на виконання ухвали суду від 12.06.2025 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла витребувана інформація.

До суду 16.07.2025 року від представника АТ «Сенс Банк» - Рудницького Ю.І. надійшла заява про долучення доказів, а саме довідку про ідентифікацію.

У судове засідання 16.07.2025 року з`явилися представник АТ «Сенс Банк» - Альховська І.Б. та представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В.

Представника АТ «Сенс Банк» - Альховська І.Б. просила долучити до матеріалів справи довідку про ідентифікацію за договором в електронному вигляді.

Представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. заперечував, оскільки дана довідка не містить дати та відсутні підстави позову про укладання кредитного договору в електронній формі.

Представника АТ «Сенс Банк» - Альховська І.Б. зазначила, що довідка є належним доказом та є прив`язка до укладеного договору, вказано номер телефону та має відношення до позову. Це шаблон довідки. На довідці є підпис представника банку. Крім того відповідач частково виконав умови договору. Договір було укладено в електронному вигляді, однак в самому договорі це не зазначено. Надано довідку і там вказано мобільний номер телефону на який було направлено ідентифікатор та при укладанні договору зазначався номер телефону саме споживача та на вказаний номер надходить ідентифікатор, який активується, а вже потім укладається електронний договір. Цей номер вказано в довідці, яку банк сьогодні надав. Ця інформація була зафіксована банком.

Представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. пояснив, шо банку надавався номер телефону раніше, оскільки у відповідача були інші кредити, а в цьому випадку відповідач не надавав телефон. Ідентифікатор повинен був декілька разів надсилатись і підписуватись заявка, акцепт, договір, додатки до нього. Тобто три рази мав надсилатися ідентифікатор, оскільки одним ідентифікатором можливо лише один раз підписати. Відповідач знаходиться поза межами України та йому не надсилались усі ці документи.

Представника АТ «Сенс Банк» - Альховська І.Б. зазначила, що підписання електронного договору можливо дистанційно. Є первинні документи і договір частково виконувався, тобто доводи відповідача є безпідставними.

Протокольною ухвалою суд відмовив у клопотанні представника банку про приєднання як доказу довідки про ідентифікацію, у зв`язку з неналежним її оформленням, а саме відсутності дати її видачі.

Представника АТ «Сенс Банк» - Альховська І.Б. зазначила, що може надати попередній договір та інформацію коли він був погашений та яким там зазначений номер телефону.

Протокольною ухвалою суд у зв`язку з неможливістю представниками сторін надати відповідь щодо виконання попереднього кредитного договору від 23.10.2021 року, про який йдеться в Акцепті, оголошено перерву до 25.09.2025 року.

До суду 25.09.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. надійшла заява про долучення доказів з вказаним дійсним номером телефону відповідача.

У судове засідання 25.09.2025 року з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. Від представника АТ «Сенс Банк» - Рудницького Ю.І. надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

Представник ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. просив приєднати доказ щодо актуального номеру телефону відповідача, оскільки банк не надав докази щодо електронної ідентифікації по відкриттю рахунку і щодо телефонного дзвінка, за яким начебто відкривався це кредит. Є різниця в їх документах та номерах телефону відповідача. Позов не визнає.

Оголошено перерву до 09.10.2025 року.

У судове засідання 09.10.2025 року сторони не з`явилися, 08.10.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. АТ «Сенс банк» про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 21.10.2025 року.

Про розгляд справи 21.10.2025 року сторони були сповіщені.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не надав.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 22.10.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами пояснення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.

Судом встановлено, що 30.09.2022 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа, ОСОБА_1 , уклали оферту на укладання угоди № 500721330 про надання споживчого кредиту, відповідно до якої останній запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту № 500721330, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 295 595,10 грн., процентна ставка 31 % річних, тип ставки - фіксована.

Відповідно до п. 2 Оферти дата повернення Кредиту 30.09.2026 року. Для повернення заборгованості за Угодою пропоную використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.

Відповідно до п. 3 Оферти кредит надається Позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 501377842 від 23.10.2021 року. Розмір - 295 595,10 грн., спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Крім того, ОСОБА_1 акцептовано пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500721330, а також паспорт споживчого кредиту, згідно якого сторони, окрім інших умов, погодили нарахування штрафу за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів 200,00 грн, та за кожне прострочення платежу, що триває 5 днів і більше 400,00 грн., реальна річна ставка - 35,8 %.

Як свідчать матеріали справи, позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надававши позичальнику обумовлену суму кредиту на погоджені з ним цілі, що підтверджується випискою по особовим рахункам за кредитною картою за період з 30.09.2022 року по 27.07.2023 року (а.с. 12-14) та меморіальним ордером № від 30.09.2022 року про перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 295 595,10 грн.

Проте відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 27.07.2023 року становить 365 187,62 грн.

01.12.2022 року Національний банк України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу ІV Положення про ліцензування вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»). Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк», у зв`язку зі зміною найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» та приведення деяких положень статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України.

04.03.2024 року на адресу відповідача представником АТ "Сенс Банк" було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу .

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Публічна оферта (договір) пропозиція Виконавця, адресована будь-якій фізичній та/або юридичній особі, у відповідності зі статтею 633 Цивільного кодексу України, укласти з ним публічний договір про надання послуг.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Статтею 642 ЦК України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами чт. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Суд виходить з презумпції правомірності та чинності правочину у формі оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500721330, акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, оскільки банком зі свого рахунку було переведено 30.09.2022 року на рахунок відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 295 595,10 грн., крім того 30.09.2022 року на цей же рахунок з рахунку № НОМЕР_2 відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 5 968,97 грн., що підтверджено випискою по особовим рахункам за період з 30.09.2022 року по 27.07.2023 року (а.с. 12-14), та не спростовано належним чином відповідачем, й підтверджується доводи позивача про часткове погашення боргу відповідачем на суму 5 968,97 грн.

Умовами для укладання такої угоди визначено тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 295 595,10 грн., процентна ставка 31 % річних, тип ставки - фіксована. Передбачено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту.

Суд встановив, що ОСОБА_1 отримав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500721330 від 30.09.2022 року саме для погашення заборгованості за іншим кредитним договором, відритим також у АТ «Альфа-Банк»

Зазначене не спростовано стороною відповідача та підтверджено наданою позивачем випискою по особовому рахунку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, істотними умовами кредитного договору виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Таким чином, виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредитної картки, часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань підтверджені позивачем наданням до справи виписки по особовому рахунку відповідача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62, 63 Постанови Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Таким чином, виписки з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи, суд вважає належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу.

Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем усієї суми кредиту та загальної заборгованість 365 187,62 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 4 382,25 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 625, 626, 629, 633, 634, 638-641, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором № 500721330 від 30.09.2022 року станом на 27.07.2023 року у розмірі 365 187 (триста шістдесят п`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 62 копійки, з яких:

- 295 595,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

- 69 592,52 грн.- заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) судовий збір у розмірі 4 382 (чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 25 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 22.10.2025 року.

Суддя: Л.В. Домусчі