Справа №155/1312/25
Провадження №2/155/712/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.10.2025 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 16.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір №123575888. Кредитодавець надав Позичальникові Кредит на суму 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Загальна сума заборгованості, за Кредитним договором №123575888 від 16.11.2023, становить 29791,18 грн., яка складається з наступного: 5900 грн. - заборгованість по кредиту; 23891,18 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передала (відступила) за плату належні права вимоги, до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача.

31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Таліон Плюс» передала (відступила) за плату належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача.

04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передала (відступила) за плату належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29791,18 грн. Відповідач умови кредитного договору не виконала. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №123575888 від 16.11.2023 року в розмірі 29791,18 грн, 2422 грн. 40 коп. судовий збір та 7000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, відзив на позов не подавав. Про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідно докази, зокрема оголошення про виклик в суд розміщене на офіційному веб сайті Судова влада України.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що 16 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №123575888, відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності із сплатою дисконтної процентної ставки 1,68%. за кожний день користування та 2,98% після закінчення дисконтного періоду.

Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором DRXU-9498.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало в повному обсязі, а саме 16.03.2020 року перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 11660,00 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2023 року, наявного в матеріалах справи (а.с.28, 44, 46).

Належність відповідачу карти №5168-75XX-XXXX-3669, яку останній вказав в заявці на тримання грошових коштів в кредит від 16.03.2020 року (а.с.33) підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250820/66817-БТ (а.с.129).

Натомість, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, після закінчення строку кредитування не повернув у повному обсязі кредит та не сплатив відсотки за користування ними.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.90) за кредитним договором №123575888 від 16.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 14319,02 грн, яка складається із 5900 грн тіла кредиту та 8419,02 грн відсотків.

Судом також встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 з додатковими угодами про продовження строку дії первісного договору факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до ОСОБА_1 (а.с.44-58).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №267 від 16.01.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 14319,02 грн. (а.с.53-66).

31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/0724-01 (а.с.69-72). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23891,18 грн. (а.с.74).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №123575888 від 16.11.2023, виготовленим ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 становить 23891,18 грн. (а.с. 93).

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (а.с.77-82).

Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29791,18 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 (а.с.83).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до правил частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Досліджені судом договори факторингу відповідачем не оспорювались та не були визнані судом не дійсними, а тому у відповідності до вимог ст.204 ЦК України ці правочини є правомірними.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором.

Одночасно із цим, суд вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за Договором №123575888 від 16.11.2023 року до ОСОБА_1 не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому Договору, оскільки не є його стороною, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як сторона договору, відчужуючи 16.01.2024 року таке право вимоги в користь ТОВ «Таліон Плюс» вважало, що строк платежу за Договором №123575888 від 16.11.2023 року настав 16 січня 2024 року.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 16 січня 2024 року відступило в користь ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу право вимоги за цим кредитним договором на суму 14319,02 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту 5900,00 грн, заборгованість за відсотками 8419,02 грн. При цьому, заборгованість за відсотками включає в себе як відсотки, нараховані в межах 30-денного строку у порядку, встановленому Договору, так і поза межами такого строку. Однак, нарахування новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» відсотків за кожен день прострочення у порядку, встановленому Договором та частиною другою статті 625 ЦК України на залишок заборгованості за тілом кредиту після 16 січня 2024 року, суперечить правовій природі правовідносин, що утворилися між ТОВ «Таліон Плюс» та позичальником ОСОБА_1 , оскільки ним було набуто право на вимогу до боржника, яка вже виникло 16 січня 2024 року.

Нарахування штрафних санкцій після 16 січня 2024 року можливе не на підставі умов договору, а на підставі статті 625 ЦК України (3% річних) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17). Як наслідок, у наступник кредиторів (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал») право вимоги за цим кредитним договором обмежується виключно сумою, що була відчужена первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в корить ТОВ «Таліон Плюс». З огляду на вищенаведене, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача підлягає зменшенню з 29791,18 грн до 14319,02 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 5900 грн, заборгованість за відсотками 8419,02 грн.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, що у утворились у відповідача перед позивачем за кредитним договором, свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ««Юніт Капітал» підлягають до часткового задоволення.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК).

Оскільки позовну заяву задоволено частково, то витрати по сплаті судового збору за їх подання необхідно стягнути зі сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Із заявленої по майновій вимозі ціни позову 29791,18 грн задоволено лише 14319,02 грн, що становить 48,06%, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1164,21 грн судового збору за подання позовної заяви.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне.

За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 №05/06/25-01, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, додаткову угоду №0 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги відповідно до якого на складання позовної заяви затрачено 2 години, вартість послуги 5 000 грн, вивчення матеріалів справи 2 година, вартість послуг 1000 грн., підготовка адвокатського запиту 500 грн та підготовка та подача клопотання 500 грн (а.с.95-98).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, малозначність справи, здійснення судового розгляду за правилами спрощеного провадження, типовість спірних правовідносин, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн правової допомоги.

На підставі ст.ст.509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 77, 81, 141, 247, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №123575888 від 16.11.2023 року у розмірі 14319 (чотирнадцять тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1164,21 (одна тисяча сто шістдесят чотири) гривні 21 копійка та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок правової допомоги

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (), місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення в повному обсязі складено 22.10.2025 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв