Номер провадження № 6/521/646/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс», -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 року держаний виконавець звернувся в суд з поданням, у якому просив суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 947/14172/23 від 22.11.2024 року виданим Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» грошових коштів у розмірі 28389,15 грн., до сплати заборгованості за даним виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

22.10.2025 року у судове засідання державний виконавець Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малога Дмитро Андрійович не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, подав заяву про розгляд без його участі та вказав, що клопотання підтримує.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На примусовому виконанні у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 78314633, відкрите за виконавчим листом № 947/14172/23 від 22.11.2024 виданим Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» грошових коштів у розмірі 28389,15 грн., що відкрито 09.06.2025 року.

09.06.2025 року на підставі заяви стягувача державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого документу, про що була винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження, якою, зокрема, було зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно, а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 2838,92 грн.

Вищезазначені постанови були направлені боржнику за вих. № 108627 від 09.06.2025 року, трекінг відправлення «931», дані конверти повернулись на адресу державного виконавця з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судом встановлено, що головним державним виконавцем було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення Постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією, проте конверт повернувся, як не вручений.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2018 року по справі №916/1605/15-г зазначено,що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Згідно відповіді на запит №: 273538578 від 09.06.2025 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит №: 273538581 від 09.06.2025 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, юридичну особу або фізичну особу боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно відомостей ДРОРМ, зареєстроване рухоме майно за боржником відсутнє.

В подальшому, не дивлячись на регулярне здійснення державним виконавцем заходів з пошуку наявного за боржником майна майновий стан боржника не змінювався.

09.06.2025 року державним виконавцем були накладені арешти на кошти на рахунках боржника, про що були винесені відповідні постанови, які були направлені банкам- учасникам обміну АСВП за допомогою КЕП.

Згідно відповіді на запит № 273538564 від 09.06.2025 року до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи - боржник отримує дохід в ТОВ "НИКА ЛИФТ".

Згідно відповіді на запит №: 273538580 від 09.06.2025 року до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця боржник отримував у 1 кварталі 2025 року заробітну плату у ТОВ «НИКА ЛИФТ».

19.06.2025 за вх № 10358 до Відділу надійшла заява боржника про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

30.06.2025 року державним виконавцем було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

30.06.2025 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника, який останній отримує у ТОВ «Ника Лифт», яку було направлено для виконання до ТОВ «НИКА ЛИФТ» за вих № 109918, трекінг 860, однак, зазначений лист було повернуто у зв`язку зі спливом терміну зберігання.

01.09.2025 року державним виконавцем було направлені виклик боржнику з копіями матеріалів виконавчого провадження за вих.. №146662 (трекінг відправлення 211), що призначений на 01.10.2025 року для надання пояснень щодо невиконання вимог виконавчого документу та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, проте боржник у визначений державним виконавцем час до Відділу ДВС не з`явився, декларацію про майно і доходи протягом 5 робочих днів не подав.

Згідно ч. 6 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

З матеріалів подання, суд не вбачає, що державний виконавець здійснив усі можливі дії щодо виконання рішення суду, а саме: не здійснював виїзд за адресою проживання боржника, яка вказана у виконавчому документі, з метою особистого вручення боржнику виклику з копіями матеріалів виконавчого провадження під розписку, не здійснив виїзду за адресою роботи боржника, тобто до ТОВ «НИКА ЛИФТ», з метою особистого вручення постанови про звернення стягнення на дохід боржника.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особу у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов?язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно із ч. 1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов?язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розділом розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Суд завертає увагу, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. В наданих відділом ДВС матеріалах відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, що приватний виконавець вживав усіх можливих заходів для примусового виконання рішення суду, здійснював виходи за адресою проживання боржника або його роботи, де він отримує дохід.

Суд роз`яснює, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

На думку суду особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З матеріалів справи встановлено, що у матеріалах подання відсутні дані, що підтверджують факт не реагування боржника на вимоги державного виконавця, факт ухилення боржника від явки у відділ ДВС, та факт ухилення від сплати боргу.

Також, до суду не було надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в його праві виїзду за межі України.

Також, суд зазначає, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 15.07.2025 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, тобто до 05 листопада 2025 року.

Суд зазначає, що в державі запроваджений воєнний стан та заборона у виїзді за кордон унеможливлює для боржника тимчасовий виїзд з території України для уникнення небезпеки для життя та здоров`я та пошуку роботи, яка б дозволила забезпечити безперебійне виконання рішення суду та подальше погашення боргу. В умовах воєнного стану в Україні, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може створити загрозу життю та здоров`ю громадянки України ОСОБА_1 , що є неприпустимим, оскільки рішення судів повинні враховувати надзвичайний стан у якому опинилися громадяни України та вживати заходи для забезпечення безпеки громадян.

Відтак, суд вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 порушує його основоположні права.

Суд звертає увагу, що на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича не підлягає задоволенню.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. ст. 313, 269 ЦК України, ст. ст. 10, 263, 354, 441, 446 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.