ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 645/1861/24

провадження № 22-ц/818/2278/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря - Львової С.А.

розглянувши заяву Шемаєва Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про відвід складу суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості за договором про купівлю - продаж електричної енергії, з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», в особі представника Шемаєва Вячеслава Вікторовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2025 року позовні вимоги задоволено частково.

На рішення суду ПАТ «Харківенергозбут», в особі представника Шемаєва Вячеслава Вікторовича подав апеляційну скаргу.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

21 жовтня 2025 року Шемаєв Вячеслав Вікторович, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» пода до суду заяву про відвід складу суду Пилипчук Н.П., Маміній О.В., Тичковій О.Ю.

В обґрунтування заяви про відвід Шемаєв В.В. вказує, що наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості і об`єктивності складу суду, оскільки Позивачем у цій справі є ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_3 . ОСОБА_3 з липня 2002 року зарахований на посаду судді Харківського апеляційного господарського суду безстроково. З лютого 2003 року по квітень 2014 року призначався головою Харківського апеляційного господарського суду. З квітня 2014 року по серпень 2015 працював суддею Харківського апеляційного господарського суду. Отже, ОСОБА_3 займав значну посаду у судовій системі, що дозволяло йому мати вплив при вирішенні питань, пов`язаних з ним та його родиною. Крім того, разом з ОСОБА_3 довгий час працював ОСОБА_4 , а саме з 1999 по 2013 рік, який при цьому з 2002 по 2013 був заступником голови Господарського суду Харківської області, а з травня 2013 по квітень 2014 займав посаду голови Апеляційного суду Харківської області. Звертає увагу, що по всім іншим справам судді Пилипчук Наталія Петрівна, Маміна Оксана Вікторівна та Тичкова Олена Юріївна приймали рішення, керуючись виключно нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, у той час як по справі № 645/1862/24, у якій позивачем виступав ОСОБА_3 , суд у складі Головуючого судді Маміної О.В., суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б. відступив від такої позиції та прийняв рішення на користь позивача. За таких обставин існує ризик, що у даній справі судді Пилипчук Наталія Петрівна, Маміна Оксана Вікторівна та Тичкова Олена Юріївна можуть також зайняти позицію позивача та прийняти рішення, яке буде суперечити обставинам справи.

Порядок вирішення заявленого відводу (самовідводу) судді визначений ст. 40 ЦПК України.

Частиною 2ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що заява про відвід подана заявником 21 жовтня 2025 року, тобто в термін менше, ніж за три робочих дні до судового засідання, то відповідно до ч.3ст.40 ЦПК України така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується даним складом суду.

Обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для відводу колегії суддів виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктив- ним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Згідно із пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, згідно змісту якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведені заявником доводи для відводу суддів Пилипчук Н.П., Маміної О.В., Тичкової О.Ю. не є належними підставами для задоволення заявленого відводу, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями суддів за результатами розгляду інших справ за його участі не може бути підставою для відводу й не свідчить про їх упередженість чи необ`єктивність у розгляді даної справи.

Участь суддів у розгляді інших справ, учасником яких є ПрАТ «Харківенергозбут», не є підставою для їх відводу.

Викладені в заяві обставини не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Шемаєва Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про відвід суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., Маміної О.В. - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова