У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Соледарської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання права власності в порядку спадкування

встановив:

21 жовтня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Соледарської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання права власності в порядку спадкування.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2025 року матеріали вказаної справи були передані в провадження судді Борис О.Н.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, приходжу до висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позов підписаний ОСОБА_2 , як представником позивача.

На підтвердження повноважень Заікін В.М., як представника позивача, до позову долучено довіреність від 12 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 уповноважила гр. ОСОБА_2 бути її представником.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Отже, позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , до Соледарської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання права власності в порядку спадкування, є спором, який розглядається виключного за правилами загального позовного провадження.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (до 30.09.2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, а саме: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Із аналізу вказаного слідує, що вказана справа не належить до категорії малозначних, оскільки позивачем заявлено вимоги щодо визнана права власності в порядку спадкування, а відтак представником в ній може бути лише адвокат.

По своїй суті підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази (копія посвідчення адвоката, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю), які б давали суду підстави дійти висновку про наявність у гр. Заікіна В.М. статусу адвоката, а зміст виданої позивачем на його ім`я довіреності свідчить про уповноваження гр. ОСОБА_2 , як фізичної особи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки позов ОСОБА_1 стосується спору про визнання права власності в порядку спадкування, довіреність на представлення інтересів позивача ОСОБА_1 не може підтверджувати повноваження представника для представлення інтересів позивача у Покровському районному суді міста Кривого Рогу, без наявності доказів статусу Заікіна В.М. як адвоката, адже виключно адвокат може бути представником сторони спору у справах загального позовного провадження.

За таких обставин, позовна заява підписана та подана до суду особою, яка не підтвердила у належний спосіб своїх повноважень на представлення інтересів позивача, відтак позов підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 62, 175, 185, 353-355 ЦПК України

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соледарської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання права власності в порядку спадкування - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 23 жовтня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис