Справа № 214/9783/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

27 жовтня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В. дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , інтереси якого представляє Какун Анна Станіславівна до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 року представник позивача, Какун А.С. звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 73226295 в розмірі 21 448,40 грн., кредитним договором № 8723175 в розмірі 21 450,00 грн., кредитними договором №09578-11/2024 в розмірі 7 187,70 грн., всього заборгованість за кредитними договорами в розмірі 50 086,10 грн., стягнути понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2025 року матеріали справи передано в провадження судді Чернової Н.В.

На виконання вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 02.10.2025 року направлено запит до адресно-довідкового органу про надання відомостей про реєстрацію місця проживаннявідповідача.

15.10.2025 року на адресу суду надійшла відповідь від Центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької міської ради, з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 року з 06.12.2024 року у зв`язку із смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч.4 ст.24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Визначальним для застосування інституту процесуального правонаступництва в цивільному процесі є виключно наявність у особи саме на момент відкриття провадження цивільної процесуальної дієздатності.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки визначає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Оскільки пред`явлення позову до померлої особи, цивільна правоздатність якої на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі припинена, виключає можливість відкриття провадження, відомостей про спадкоємців відповідача та про факт отримання спадщини ким-небудь зі спадкоємців в матеріалах справах немає, тому суд приходить до висновку, що за таких обставин у відкритті провадження у справі за вказаним цивільним позовом слід відмовити відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На неможливості відкриття провадження по справі у випадку смерті боржника та залученні правонаступників (спадкоємців) боржника самостійно з ініціативи суду, що суперечить принципові диспозитивності цивільного судочинства та розцінюється як порушення прав, свобод та інтересів третіх осіб, акцентує увагу Верховний Суд в постанові від 16 травня 2018 року у справі №183/4229/14-ц.

Суд звертає увагу позивача на збереження за ним права вимоги в порядку ст.1281 ЦК України у випадку смерті боржника, адже в даному випадку правонаступництво, яке є транслятивним, переносить права та обов`язки до нового боржника спадкоємця. При цьому пред`явлення вимог до спадкоємців померлого боржника потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до позичальника про стягнення заборгованості за кредитними договорами і до його спадкоємців мають різні матеріально-правові підстави та самостійні предмети доказування.

Керуючись ст.ст.48, 55, п.1 ч.1 ст. 186, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі №214/9783/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , інтереси якого представляє Какун Анна Станіславівна до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПУ України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Чернова