Справа № 496/7357/24
Провадження № 2/496/1075/25
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

представників сторін Стаматової Н.І. та Дубіна О.А. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

-визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, пов`язаний з настанням певних обставин (під умовою) від 17.09.2008 року у частині продажу ОСОБА_1 та купівлею ним ( ОСОБА_3 ) земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 6,68 га, розташованої на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю ІV-ОД № 006161 від 14.03.2002 року;

-визнати за ним право на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 6,68 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка раніше належала ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю ІV-ОД № 006161 від 14.03.2002 року;

-стягнути з відповідачки на його користь всі документально підтверджені витрати, понесені у зв`язку із розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, відповідачці надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, зокрема, для подання відзиву на позовну заяву.

01.04.2025 року від представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, пов`язаний з настанням певних наслідків (під умовою) від 17.09.2008 року у частині продажу ОСОБА_1 та купівлею ОСОБА_3 земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 6,68 га, розташованої на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV-ОД № 006161 від 14.03.2002 року відмовити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання за ОСОБА_3 право власності на зазначену земельну ділянку та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, посилаючись на те, що відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором купівлі-продажу земельної ділянки, пов`язаним з настанням певних наслідків (під умовою) від 17.09.2008 року у частині його нотаріального посвідчення відмовити.

03.04.2025 року від представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов уточнений відзив на позовну заяву з аналогічним проханням про відмову у позові, а також клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалу суду від 30.01.2025 року відповідачка не отримувала, про відкриття провадження дізналася від сторони позивача, а 19.02.2025 року ознайомилась з матеріалами справи в приміщенні суду. Через свою юридичну необізнаність відповідачка не мала можливості самостійно скласти необхідні процесуальні документи, у зв`язку з чим звернулась за наданням правничої допомоги до адвоката, з яким 21.03.2025 року уклала договір про надання правничої допомоги № 210302/25.

04.04.2025 року від представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло заперечення проти прийняття відзиву, в якому вона просить залишити відзив та уточнений відзив без розгляду, посилаючись на те, що відзив від 31.03.2025 року подано з порушенням встановленого строку та без наведення поважності причин його пропуску. Натомість до відзиву (уточненого) від 02.04.2025 року додано клопотання про поновлення строку подання відзиву. Проте, у вказаному клопотанні представник зазначає про те, що відповідачка ознайомилась з матеріалами справи 19.02.2025 року, але договір на правничу допомогу укладено лише 21.03.2025 року, тобто більше ніж через місяць з дня ознайомлення з матеріалами справи. У клопотанні не наведено жодної обґрунтованої підстави для встановлення поважності пропуску відповідачкою строку, визначеного судом для подання відзиву. Юридична необізнаність відповідачки, про яку зазначено у клопотанні, не є належним обґрунтуванням поважності пропуску. Суттєвим є той факт, що представником відповідачки подано клопотання про поновлення строку, проте оскільки строк на подання відзиву встановлюється не законом, а судом і може бути продовженим, а не поновленим, то клопотання сторони у справі про поновлення строку на подання відзиву не може бути задоволено. Додатково зазначила, що норми Цивільного процесуального кодексу України не містять положень щодо подання уточненого відзиву.

Представник відповідачки в підготовчому судовому засіданні на задоволенні клопотання про поновлення строку на подання відзиву наполягав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідачки про поновлення строку на подання відзиву заперечувала з підстав, викладених в запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою суду від 30.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, відповідачці надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, зокрема, для подання відзиву на позовну заяву.

Водночас доказів про отримання відповідачкою зазначеної ухвали суду в матеріалах справи немає, натомість наявна її заява про ознайомлення зі справою, датована 19.02.2025 року. Цього ж дня відповідачка ознайомилась з матеріалами справи, з чого слідує, що відзив на позовну заяву вона мала подати до 06.03.2025 року.

21.03.2025 року між відповідачкою та адвокатом Дубіна О.А. укладено договір про надання правничої допомоги № 210302/25, після чого у п`ятнадцятиденний строк представник відповідачки через підсистему «Електронний суд» направив до суду відзив на позовну заяву.

Згідно положень ч. ч. 2, 3, 6 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.01.2024 року по справі № 522/17831/20 (провадження № 61-7951 св 23) зазначив, що реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що підстави, на які посилається представник відповідачки щодо пропущення відповідачкою процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, є поважними, а тому суд, з метою об`єктивного, всебічного та правильного розгляду справи по суті, забезпечення рівності прав усіх учасників справи, вважає за можливе поновити представнику відповідачки строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняти подані ним відзив та уточений відзив на позовну заяву.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» такий строк неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з ч. 1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а ч. 2 ст. 26 цього Закону встановлено, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

В інформації, яка висвітлена 04.03.2022 року на офіційному вебсайті Верховного Суду щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зазначено, що варто враховувати те, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відтак, запровадження воєнного стану на території держави є ще однією поважною причиною для поновлення процесуальних строків для вчинення учасниками судового провадження певних процесуальних дій.

Пунктами 10, 12 ч. 2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи та встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення.

Керуючись ст. ст. 127, 178, 197 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву задовольнити.

Поновити відповідачці ОСОБА_1 процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняти вказаний відзив, а також уточнення до нього.

Встановити позивачу ОСОБА_3 п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачці ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого, одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра