КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2091/25
Провадження № 2-о/488/92/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа: Миколаївська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Абакумова С.М., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу у період з квітня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування заяви зазначила, що з квітня 2006 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 . Шлюб не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. Були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. Прописані були за різними адресами, та проживали деякий час за місцем реєстрації ОСОБА_2 , але більшість часу за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 . В той час, коли ОСОБА_2 відбував покарання в кримінально-виконавчій установі, заявниця та її дочка ОСОБА_3 сплачували комунальні послуги за місцем реєстрації ОСОБА_2 . 27.11.2017 року ОСОБА_2 уповноважив довіреністю ОСОБА_1 представляти його інтереси відносно належного йому житла за адресою: АДРЕСА_1 , ком. 117 в установах житлово-комунального господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Організацію поховання та всі витрати пов`язані із похованням взяла на себе заявниця.

15.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 на належне спадкодавцю майно кімнату АДРЕСА_2 , проте приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвою І.М. було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії та винесено відповідну постанову. Постанову вмотивовано тим, що згідно наданих ОСОБА_1 документів, неможливо встановити родинні та інші відносини заявниці зі спадкодавцем.

Посилаючись на те, що для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заявниця просить заяву задовольнити.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник заявниці надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі та участі заявниці.

Заінтересована особа - Миколаївська міська рада надала додаткові пояснення у справі, в яких заперечувала проти задоволення заяви через відсутність доказів на підтвердження факту спільного проживання заявниці та померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (чч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України).

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Так, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з квітня 2006 року по 11.07.2024 року є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

Із копії спадкової справи № 22/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише ОСОБА_1 .

Відповідно постанови приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвої І.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії на час відкриття спадщини заявниця постійно не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем та згідно наданих ОСОБА_1 документів, неможливо встановити родинні та інші відносини заявниці зі спадкодавцем.

В додаткових поясненнях у справі Миколаївська міська рада висловлювала свої заперечення щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги закону, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа: Миколаївська міська рада, - залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Селіщева