Справа № 199/2342/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі: головуючого судді - Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання - Циганок К.С.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла троюрідна сестра заявника ОСОБА_2 . Бажаючи прийняти спадщину після смерті останньої, заявник, як єдиний спадкоємець, звернулась до державної нотаріальної контори, однак тримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану неподанням документів, що підтверджують родинні відносини заявника зі спадкодавцем. В той же час, заявник стверджує, що долученими до даної заяви письмовими доказами та показами свідків її родинний зв`язок зі спадкодавцем може бути підтверджений і встановлений судом, що заявник і просить здійснити, встановивши відповідний юридичний факт з метою подальшого оформлення нею спадкових прав.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою за клопотанням заявника витребувано докази.

В судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримала, наполягала на їх задоволенні з викладених у заяві підстав та обставин.

Представник заінтересованої особи в останнє судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, в ході розгляду справи проти задоволення заяви заперечував з підстав її необґрунтованості та недоведеності, подав письмові заперечення, в яких так само представник просив відмовити у задоволенні, пославшись таке само на неподання доказів родинного зв`язку заявника та спадкодавця.

За таких обставин, керуючись нормами ст.ст.211, 223, 240, 294 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників справи.

Вислухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого відкрилась спадщина на належній їй спадкове майно, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копією матеріалів спадкової справи.

23 квітня 2024 року заявник звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 , як троюрідної сестри, а 02 листопада 2024 року - за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину або про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у відповідь на що державним нотаріусом своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2024 року відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що мотивовано неподанням заявником нотаріусу документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Викладене підтверджується копією матеріалів спадкової справи.

В той же час, в ході розгляду справи судом встановлено, що дід заявника по материнській лінії ОСОБА_3 (мати заявника - ОСОБА_4 ) є братом баби ( ОСОБА_5 ) по материнській лінії померлої спадкодавиці ОСОБА_2 . А матір заявника ( ОСОБА_4 ) та матір померлої спадкодавиці ( ОСОБА_6 ) є двоюрідними сестрами, оскільки батьки останніх були братом ( ОСОБА_3 ) та сестрою ( ОСОБА_5 ). Відтак, з викладеного слідує, що заявник та померла спадкодавиця ОСОБА_2 є троюрідними сестрами. Зазначені обставини підтверджуються копіями матеріалів спадкової справи, зокрема копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, копіями свідоцтв про право на спадщину, копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження, шлюб, а також показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є родичами заявника та померлої спадкодавиці, а тому обізнані безпосередньо про родинний зв`язок останніх, спілкувались із спадкодавицею та їх родичами за життя. Крім того наведені обставини та родинний зв`язок підтверджуються копіями актів про спільне проживання спадкодавиці та заявника як троюрідних сестер, копією домової книги та фотокарток родини заявника та спадкодавиці.

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одними із яких є: встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1265 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Аналогічні положення містить п.4.1 глави 10 розділу ІІ Порядку.

Положеннями п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

В той же час, за змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За змістом ст.ст.76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, в першу чергу матеріалів спадкової справи, фотокарток, актів, а також показів свідків, встановлено, що заявник та померла спадкодавиця є дійсно родичами, а саме троюрідними сестрами по материнській лінії. За таких обставин, оскільки встановлення заявленого юридичного факту родинних відносин між фізичними особами необхідно заявнику для подальшого належного оформлення її спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не пов`язаність встановлення цих юридичних фактів із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт та підтвердити родинний зв`язок в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення в повному обсязі.

Встановлюючи факт родинного зв`язку, суд враховує, що визначені п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку документи є вичерпним переліком доказів, на підставі яких здійснюється підтвердження факту родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем, лише для нотаріусів, а не для суду, оскільки суд при розгляді і вирішенні справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту ст.ст.76, 89 ЦПК України.

Критично суд оцінює заперечення заінтересованої особи у справі Дніпровської міської ради проти задоволення вимог заяви, оскільки такі заперечення суперечать наведеним вище висновкам суду та встановленим в ході розгляду справи фактичним обставинам і змісту поданих суду доказів.

У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.67 Закону України «Про нотаріат», п.п.4.1, 4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку, ст.ст.1216, 1217, 1258, 1265 ЦК України, ст.ст.2, 4, 7, 19, 23, 76-81, 89, 95, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, - факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) є троюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 05 квітня 2024 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко