Справа № 134/1044/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Томашенко О.М.

представника відповідачки адвоката Мишковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

01 липня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що 01 липня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 279901075.

28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») уклали Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прийняло належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до боржників, вказаних у відповідних реєстрах прав вимоги.

31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників № 151 від 14.09.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 279901075.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 279901075 в розмірі 80283,92 грн., з яких: 21999,20 грн. сума заборгованості по основному боргу; 58284,72 грн. сума заборгованості по відсоткам.

Крім того, 11 травня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 600803, за умовами якого товариство надало відповідачці кредит у гривні, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором.

24 січня 2024 року між TOB «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 2401-24, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», - Додатку № 1 до Договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 600803 в розмірі 67222,11 грн., з яких: 28501,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 38720,31 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до умов вищевказаних кредитних договорів ОСОБА_1 зобов`язалася вчасно повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цими договорами. Однак, отримавши грошові кошти, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 147506,03 грн. заборгованості, а саме:

- за кредитним договором № 279901075 від 01.07.2021 в розмірі 80283,92 грн., з яких: 21999,20 грн. сума заборгованості по основному боргу; 58284,72 грн. сума заборгованості по відсоткам;

- за кредитним договором № 600803 від 11.05.2021 в розмірі 67222,11 грн., з яких: 28501,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 38720,31 грн. сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 02 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 30 липня 2025 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 12 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідачки адвоката Мишковської Т.М., яке вона мотивувала зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У позовній заяві представник позивача Незамай А.Д. просила розглянути справу у відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідачки адвокат Мишковська Т.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. При цьому вказала, що відповідачка дійсно отримала кредитні кошти за договорами № 279901075 від 01.07.2021 та № 600803 від 11.05.2021, однак не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки відсотки за користування кредитом нараховані поза межами строку кредитування. Окрім того, позивач не підтвердив належними доказами, що до нього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами.

Заслухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 липня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 279901075.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 01.07.2021 о 18:03:23 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «MNV88R4V».

Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Згідно п. 1.3. Договору, кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 22000 грн.

У п. 1.4. Договору сторони передбачили, що позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє позичальника отримати нові транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.

Загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії Договору (п. 1.5. Договору).

У відповідності до п. 1.7. Договору, кредитна лінія надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «дисконтний період»).

Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8. Договору).

Відповідно до п. 1.9. Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 339,45 процентів річних, що становить 0,93 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 337,94 процентів річних, що становить 0,93 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті; у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.

Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду (п. 1.10. Договору).

Згідно п. 1.12. Договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; можливість отримання нових траншів по Договору блокується.

Таким чином, сторонами було погоджені всі істотні умови договору.

Враховуючи факт підписання відповідачкою ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору № 279901075 від 01.07.2021 відбулось, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі 22000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .

При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 22000 грн. підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2021, згідно якого 01.07.2021 року на ім`я ОСОБА_1 на банківську картку № НОМЕР_1 було проведено безготівкове зарахування грошових коштів в сумі 22000 грн. від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через систему Moneyveo SFD Visa Transfer, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 279901075 від 01.07.2021.

Судом також встановлено, що 11 травня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 600803, згідно якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Вказаний кредитний договір ОСОБА_1 підписала власноручним підписом.

Того ж дня (11.05.2021) перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 власноручним підписом підписала заяву-анкету для розгляду питання щодо надання їй позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 11.05.2021 року та паспорт споживчого кредиту.

Сторони кредитного договору погодили наступні умови: сума кредиту (загальний розмір) 37500 грн.; строк кредитування 730 днів, з кінцевим терміном повернення 11.05.2023 року (включно), детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору; процентна ставка за перший день користування кредитом (включно) - 25 % в день (9125 % річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 90 % річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 138,15 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 82344,72 грн. (п. п. 1.3, 1.4., 1.5., 1.7., 1.8. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 30000 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 7500 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів).

Згідно п. 3.5. Договору, сплати процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Отже, сторонами було погоджені всі істотні умови договору.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 30000 грн. підтверджується платіжним дорученням № 5263 від 11.05.2021, згідно якого 11.05.2021 року на ім`я ОСОБА_1 на банківську картку № НОМЕР_3 було проведено безготівкове зарахування грошових коштів в сумі 30000 грн. від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», призначення платежу: видача кредиту згідно договору № 600803 від 11.05.2021 року.

За умовами вищезазначених кредитних договорів ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк та сплатити відсотки за користування цими коштами.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 675- VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Так, згідно положень статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 01.07.2021 року укладено договір кредитної лінії № 279901075, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 22000 грн. в безготівковій формі на платіжну банківську картку, однак своїх зобов`язань за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.

На підтвердження розміру заборгованості відповідачки за кредитним договором № 279901075 від 01.07.2021 позивачем надано суду розрахунки заборгованості за періоди з 01.07.2021 по 14.09.2021 (зроблений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»), з 15.09.2021 по 09.11.2021 (зроблений ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»).

Також 11.05.2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитний договір № 600803, відповідно до умов якого вона отримала кредит в розмірі 375000 грн., з яких: 30000 грн. їй надано в безготівковій формі на платіжну банківську картку, а 7500 грн. утримано товариством на сплату процентів за перший день користування кредитом, однак своїх зобов`язань за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.

На підтвердження розміру заборгованості відповідачки за кредитним договором № 600803 від 11.05.2021 позивачем надано суду розрахунок заборгованості за період з 12.05.2021 по 11.05.2023 (зроблений ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»).

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 279901075, укладеним між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 01 липня 2021 року, а також за кредитним договором № 600803, укладеним між відповідачкою та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 11 травня 2021 року, на підставі відповідно Договору факторингу № 20102022, укладеного 20 жовтня 2022 року із ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та Договору факторингу № 2401-24, укладеного 24 січня 2024 року із «ТОВ СЛОН КРЕДИТ».

Слід зазначати, що копії вказаних договорів факторингу позивачем надано не в повному обсязі (надано 1, 2, 3, 10 сторінки Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року та 1, 2, 3, 8 сторінки Договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 року).

Також позивачем надано: копію Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, у якому зазначено ПІБ відповідачки (№ з/п в Реєстрі 11858), її РНОКПП, номер кредитного договору 279901075, загальний розмір заборгованості 80283,92 грн., заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 21999,20 грн., заборгованість по відсоткам 58284,72 грн.; копію платіжного доручення № 18921 від 25 жовтня 2022 року, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» кошти за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року; копію Акта прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 20401-24 від 24 січня 2024 року; копію витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 року, у якому зазначено ПІБ відповідачки (№ з/п в Реєстрі 1125), її РНОКПП, номер кредитного договору 600803, загальний розмір заборгованості 67222,11 грн., заборгованість за основною сумою боргу 28501,80 грн., заборгованість за відсотками 38720,31 грн.; копію платіжної інструкції від 26 січня 2024 року № 20760 про оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 року.

Крім того, позивачем надано копію Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеної між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору в новій редакції.

Відповідно до п. 2.1. нової редакції договору факторингу, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактору) права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

У п. 4.1. нової редакції договору факторингу сторони перебачили, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Також сторони погодили, що у випадках, не передбачених цією Додатковою угодою, сторони керуються положеннями Договору.

Однак, Додаткова угода № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року знову ж таки надана суду неповністю (лише 1, 2, 3, 4, 5 та 10 сторінки).

Відповідно до копії Реєстру прав вимоги № 151 від 14.09.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до останнього перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 (№ з/п в Реєстрі 437) за кредитним договором № 279901075 від 01.07.2021 в розмірі 51949,04 грн., з яких: 21999,20 грн. сума заборгованості по основному боргу; 29949,84 грн. сума заборгованості по відсоткам.

Проте, як уже було зазначено судом, наявні в матеріалах справи копії Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, Договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року та Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не містять всіх сторінок, а копію самого Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року взагалі не надано, що позбавляє суд можливості дослідити їх у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договорів, за якими, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами № 279901075 від 01.07.2021 та № 600803 від 11.05.2021 року.

Копії окремих аркушів вищевказаних договорів факторингу та додаткової угоди не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не може прийняти їх як належні, допустимі та достовірні докази у розумінні положень статей 77-79 ЦПК України.

Наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договорів факторингу та їх невід`ємною частиною.

Крім того, позивачем не надано докази на підтвердження оплати за Договором факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року (згідно Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року) та за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом з поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12.

Таким чином, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідачки.

Оскільки позивач не довів, що до нього перейшло право вимоги за кредитними договорами № 279901075 від 01.07.2021 та № 600803 від 11.05.2021, боржником у яких є відповідачка, суд вважає недоцільним в рамках даної справи досліджувати обставини щодо розміру її заборгованості за цими договорами. Суд враховує, що факт укладення кредитного договору № 279901075 від 01.07.2021 та кредитного договору № 600803 від 11.05.2021, а також отримання коштів за цими договорами відповідно в сумі 22000 грн. та 30000 грн. визнається стороною відповідача. При цьому, стороною відповідача не надано доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитними договорами № 279901075 від 01.07.2021 та № 600803 від 11.05.2021. Представник відповідачки в судовому засіданні вказала, що не погоджується із наданими позивачем розрахунками заборгованості, однак контррозрахунку стороною відповідача не надано.

Разом з тим, відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво21)).

Оскільки позивач не довів наявності у нього права вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 279901075 від 01.07.2021 та № 600803 від 11.05.2021, а отже й порушення свого права, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати у даній справі слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя: