ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8520/25 Справа № 205/5785/24 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Федотова В.М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2024року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом проти ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 322 451,52грн та судових витрат, що складаються із витрат на проведення експертизи в розмірі 6 500,00грн та судового збору в розмірі 3 224,52грн.

Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що 07 липня 2023року у місті Дніпрі на вулиці Набережна Заводська в районі е/о № 431 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80грн.

Згідно висновку судового експерта Крутінь В.І. по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ № 9650 від 05 вересня 2023року, вартість матеріального збитку пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 451 451,52грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» згідно полісу № ЕР/211661424 від 22 жовтня 2022року.

27 жовтня 2023року ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату в розмірі 157 500,00грн.

Позивач вважав, що відповідачка має відшкодувати йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 293 951,52грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що оскільки транспортний засіб марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП вважається фізично знищеним, то позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю цього автомобіля до та після ДТП за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування, проте повинен був довести належними та допустимими доказами зазначені суми.

Суд виснував, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо вартості належного позивачу транспортного засобу після ДТП. При цьому, самостійно суд позбавлений можливості стягнути з відповідачки завдані збитки (за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування), оскільки позивач не надав суду відомостей про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, що має значення для визначення розміру реального збитку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

09 липня 2025року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року.

В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та задоволення позову повністю.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що особа, яка винна у вчиненні ДТП не повинна відшкодовувати завдані збитки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідачка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача, просила її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2025року витребувано з Новокодацького районного суду міста Дніпра цивільну справу, та 22 липня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2025року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року.

31 липня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 15?? год 21 жовтня 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

07 липня 2023року у місті Дніпрі на вулиці Набережна Заводська в районі е/о № 431 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80грн/а.с.6-7/.

Власником транспортного засобу марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 /а.с.10/.

08 липня 2023року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, відповідно прізвище ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу було змінено на « ОСОБА_6 » /а.с.83/.

На момент скоєння ДТП (07 липня 2023року) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» згідно полісу № ЕР/211661424 від 22 жовтня 2022року.

ПрАТ «СК «Універсальна» у своєму листі за вих. № 7260/24-101 від 28 листопада 2023року, який було адресовано позивачу ОСОБА_1 , зазначило, що на підставі заяви позивача про відшкодування матеріального збитку, згідно полісу № ЕР/211661424 від 22 жовтня 2022року, ліміт 160 000,00грн, франшиза 2 500,00грн, страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 157 500,00грн та вказана виплата перерахована на реквізити, які були надані позивачем /а.с.8/.

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця ОСОБА_7 по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ № 9650 від 05 вересня 2023року, вартість матеріального збитку транспортного засобу «Yamaha», державгтй реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 451 451,52грн /а.с.9-23/. У вказаному висновку, зокрема, зазначено, що огляд проводився 22 серпня 2023року.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_7 , яким було складено висновок по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ № 9650 від 05 вересня 2023року, підтвердив обставини, викладені ним у висновку та зазначив, що інформація про те, що транспортний засіб марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було придбано на аукціоні у квітні 2021року із пошкодженнями в стані TOTAL LOSS йому не відома, а також підтвердив присутність на огляді 22 серпня 2023року власника транспортного засобу ОСОБА_1 та представника страхової компанії. При розрахунку вартості пошкоджень транспортного засобу експерт враховував аналогічну вартість транспортного засобу з сайтів «Авто Ріа» та «ОЛХ». Запевняв, що при складанні висновку користувався Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003року.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вартість належного йому транспортного засобу після ДТП, що могло бути підставою для стягнення з винної у ДТП особи завданих збитків.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково так як судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020року.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022року у справі № 752/13375/19.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Yamaha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевищує вартість цього транспортного засобу до ДТП.

Із висновку експерта № 9650 від 05 вересня 2023року вбачається, що ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 451 451,52грн, а вартість відновлювального ремонту 498 341,43грн.

Разом з тим позивач не надав належних та допустимих доказів вартості транспортного засобу після ДТП.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_7 підтвердив обставини, викладені ним у висновку та зазначив, що відповідно до визначення вартості матеріального збитку з технічної точки зору вважається, що відновлювальний ремонт є економічно недоцільним і вартість матеріального збитку приймається рівним ринковій вартості на момент пошкодження.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки транспортний засіб марки «Yamaha» внаслідок ДТП вважається фізично знищеним, то позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю цього транспортного засобу до та після ДТП (за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування), водночас повинен був довести зазначені суми, проте він не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів вартості транспортного засобу після ДТП, що унеможливлює захист його порушених прав за обставин цієї справи.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність обов`язку особи, яка винна у вчиненні ДТП, відшкодовувати завдані збитки, оскільки суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для стягнення такої шкоди, проте позивачем не дотримано визначеного законом порядку для стягнення завданих йому збитків.

Також безпідставними є посилання позивача на те, що суд першої інстанції у справі, яка переглядається, не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у наведених як приклад постановах касаційного суду, оскільки суди виходили з конкретних обставин кожної окремої справи.

З огляду на викладені обставини справи, відсутність належних та допустимих доказів вартості пошкодженого транспортного засобу марки «Yamaha» після ДТП, що, відповідно, унеможливлює встановлення різниці між його вартістю до та після ДТП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

При цьому задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що висновок судового експерта автотоварознавця № 9650 від 05 вересня 2023року виконаний з порушенням норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пункту 2.2 Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

При цьому пунктом 7.18 Методики визначено, що вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишились.

Однак, експертом автотоварознавцем ОСОБА_7 при визначені розміру ринкової вартості визначено було різницю між розміром ринкової вартості до ДТП та вартістю матеріального збитку, що суперечить нормам Методики.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Водночас, ухвалюючи рішення суд першої інстанції не вирішив питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача франшизи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Peugeot 2008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» згідно полісу № ЕР/211661424 від 22 жовтня 2022року, що був чинним на момент ДТП, страхова сума за шкоду, заподіяну майну 160 000,00грн, франшиза 2 500,00грн.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню франшиза в розмірі 2 500,00грн, оскільки це передбачено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/211661424 від 22 жовтня 2022року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року підлягає зміні, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2 500,00грн. В решті рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року слід залишити без змін.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (пункти 1 частини першої статті 376 ЦПК України).

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2 500,00грн.

В решті рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2025року.

Судді: