Справа № 654/2914/19
УХВАЛА

про відновлення втраченого провадження

10 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Єпішина Ю.М., секретар судового засідання Царенко Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду заяву про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №654/2914/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського міського суду Херсонської області з Верховного Суду надійшли копії матеріалів касаційного провадження разом з ухвалою Верховного Суду від 16.08.2023 року у цивільній справі №654/2914/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження.

В ухвалі зазначено, що 31 грудня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Чухрай В.М., на постанову Херсонського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року. Матеріали справи № 654/2914/19 до Верховного Суду не надійшли, Голопристанський районний суд Херсонської області, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, здійснення правосуддя не відновив. Пересилання поштової кореспонденції до міста Гола Пристань Херсонської області не здійснюється.

Відповідно до повідомлення голови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2022 року матеріали справи № 654/2914/19, що перебували в провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області, не передані до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. За таких обставин наявні підстави вважати, що судове провадження у справі № 654/2914/19 втрачене.

Водночас рішенням Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15-23 «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області» з 1 червня 2023 року змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Білозерського районного суду Херсонської області, Цюрупинського районного суду Херсонської області, Генічеського районного суду Херсонської області, Голопристанського районного суду Херсонської області, Новотроїцького районного суду Херсонської області Херсонському міському суду Херсонської області.

З метою вирішення питання щодо можливості здійснення касаційного провадження у справі до Херсонського міського суду Херсонської області направлено копії матеріалів касаційного провадження № 61-286ск22 у цивільній справі № 654/2914/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2023 року відкрите провадження з питання відновлення втраченого провадження, призначено судове засідання, запропоновано учасникам судового процесу до початку судового розгляду справи подати усі наявні у них документи, відповідно до яких можна відновити втрачене провадження у цивільній справі №654/2914/19, якщо такі наявні.

На запит суду Відділом документального забезпечення і діловодства (канцелярія) надано наявні в АСДС КП «Д-3» Голопристанського районного суду Херсонської області матеріали цивільної справи №654/2914/19.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи №654/2914/19, встановив наступні обставини.

Згідно наявних в АСДС КП «Д-3» Голопристанського районного суду Херсонської області матеріалів цивільної справи №654/2914/19:

28.08.2019 року ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради, третя особа Приватний нотаріус Маршалова Марина Володимирівна про визнання заповіту недійсним та розпочати підготовче провадження.

05.12.2019 року ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області про витребування доказів, Клопотання - задовольнити. Зобов`язати нотаріуса Голопристанського нотаріального округу Маршалову Марину Володимирівну ( вул.Чорноморська, 4, м.Гола Пристань) надати суду: - спадкову справу №1/2019 від 22.01.2019 з оригіналом заповіту. Зобов`язати Голопристанську ЦРЛ ( вул.Леніна, 7, м.Гола Пристань) надати суду: - інформацію, про госпіталізацію до їх закладу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у грудні 2018 року ( час, діагноз, з наданням відповідного епікризу).

18.02.2020 року ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 08 квітня 2020 року, викликати сторін в судове засідання.

22.06.2020 року ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 26 серпня 2020 року, викликати сторін в судове засідання.

16.09.2021 року Голопристанським районним судом Херсонської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

24.11.2021 року постановою Херсонського апеляційного суду Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту від імені ОСОБА_3 від 20 грудня 2018 року на користь ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Лідією Сергіївною, скасувати, у задоволенні даної вимоги відмовити з іншої підстави - у зв`язку із нікчемністю даного заповіту. В решті рішення суду залишити без змін.

Повний текст вищезазначених рішень оприлюднено в установленому законодавством порядку та, відповідно, вони містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких судом отримано самостійно.

Згідно положень Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», територія м. Гола Пристань Херсонської області перебуває під тимчасовою окупацією з 24.02.2022 року.

Тобто, факт втрати судового провадження є встановленим та жодною зі сторін не оспорюється.

За ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даного питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи, встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України, обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Оскільки незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження №61-23154св18),від 05грудня 2018року у справі №2-879/10 (провадження № 61-6618св18).

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №654/2914/19 у частині наявних у справі процесуальних документів та у частині рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.09.2021 року, постанови Херсонського апеляційного суду від 24.11.2021 року, оскільки в повному обсязі відновити втрачені матеріали цивільної справи не можливо.

Керуючись ст. 258, 259, 260, 261, 268, 488, 489, 493 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Частково відновити втрачене судове провадження - цивільну справу розглянуту Голопристанським районним судом Херсонської області №654/2914/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, в частині наявних у справі документів та рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року, постанова Херсонського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.

Вважати наявними у справі наступні процесуальні документи:

-Копія ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.08.2019 року ;

-Копія ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 05.12.2019 року;

-Копія ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.02.2020 року ;

-Копія ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.06.2020 року.

Вважати наявними у справі наступні процесуальні документи:

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року, текст якого наведено нижче:

Справа № 654/2914/19

Провадження №2/654/45/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Данилевського М.А.

за участю секретаря Ярошинської О.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу №654/2914/19 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

12.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідно до його свідоцтва про народження матір`ю позивача була покійна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У матері позивача була рідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , і є рідною тіткою ОСОБА_1 .

Після смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Кардашинка.

Родичів крім ОСОБА_1 у неї не було. Вони до самої смерті спілкувалися, мали добрі відносини та ОСОБА_3 завжди говорила, що будинок перейде в спадщину позивачу.

Позивач дізнався про існування заповіту складеного за декілька днів до смерті тітки. Крім того, з`ясувалося, що відсутні її документи та документи матері позивача, які знаходилися у тітки, які б підтверджували їхні родинні відносини.

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу №1/2019 від 22.01.2019 та крім заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, також до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом на все майно посвідченим секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Л.С.

Позивач просить суд визнати заповіт від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складений секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Л.С., 20.12.2018 недійсним.

Також, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була рідною сестрою для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рідний племінник для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач вважає, що є підтвердженим документально факт того, що матір позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були рідними сестрами, а тому позивач є племінником ОСОБА_3 .

Також позивач вважає, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої, а тому заповіт має бути визнано судом недійсним.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що зі змісту позовної заяви не зрозуміло, які підстави визнання заповіту недійсним. Посилання позивача на те, що він єдиний родич померлої ОСОБА_3 , насправді це не так. У покійної було ще дві рідних сестри, після їх смерті залишилися дві доньки, одна з яких проживає в с.Кардашинка Голопристанського району, а друга є рідною сестрою позивача і мешкає у м.Херсон. ОСОБА_2 зазначає, що позивач по справі дуже рідко приїздив до ОСОБА_3 , лише тоді коли в нього виникала у цьому потреба. Ніякої матеріальної допомоги від нього ОСОБА_3 ніколи не отримувала матеріальної допомоги. ОСОБА_2 почала спілкуватись з ОСОБА_3 та допомагати їй разом з цивільним чоловіком, як добрі сусіди з 2005 року. За весь час позивача бачила кілька разів.

В позовній заяві міститься лише припущення стосовно того, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 10).

Відповідно повідомлення від 08.08.2019 вих.№343/02-17, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , заведено спадкову справу №1/2019 від 22 січня 2019 року приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В.. По вищезазначеній спадковій справі отримано за зареєстровано заяви про прийняття спадщини від:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за заповітом на все майно, посвідченим секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Чухрай Л.С. 20 грудня 2018 року за реєстрованим №43;

- племінника померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за законом, але документи, що підтверджують факт родинних відносин не надані (а.с.14).

Згідно спадкової справи 1/2019, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно заповіту від 20.12.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження:

Усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 53).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_3 12.12.2020 зламала шийку бедра. Від ОСОБА_2 вони дізналися про це приїхали та викликали ОСОБА_6 допомогу. Потім у неї стався інсульт і в неділю вона перебувала на лікуванні. В середу ОСОБА_7 забари з лікарні, з четверга на п`ятницю вона померла. Від сусідів на похованні стало відомо про заповіт. За час життя тітка ОСОБА_7 говорила, що платить людям за допомогу їй по господарству.

У повідомленні нотаріуса зазначено, що не вдалося належним чином встановити в повному обсязі докази родинних зв`язків ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 , яка померла залишила заповіт, то спадкування за її волею здійснюється за заповітом. Внаслідок чого спадщину отримав спадкоємець за заповітом.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює сільським священником і сповідувати неадекватну людину не можна. Він сповідував тітку ОСОБА_7 , яка прийняла причастя. Хто казав, що у тітки ОСОБА_7 інсульт не пам`ятає. Дні 2-3 приймав її після лікарні. Знає, що сусіди допомагали їй по господарству.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вони з тіткою ОСОБА_7 співали у церковному хорі. У церкві ОСОБА_7 була присутня до того, як потрапити в лікарню, люди балакали, що її хотіли віддати до хоспісу. При складанні заповіту свідок присутня не була.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснила, що тітку ОСОБА_7 хотіли віддати до хоспісу. Померла ОСОБА_3 була рідною сестрою матері позивача по справі ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він забирав ОСОБА_7 на швидкій допомозі і пам`ятає, що була ожеледиця, її додому заносили на носилках. Про заповіт нічого не чув. Стан у неї був нормальний, лише нога була у гіпсі. він з нею розмовляв як звичайно. Дійсно тітка ОСОБА_7 казала, що в неї є племінники. Свідок також повідомив, що у тітки ОСОБА_7 була рідна сестра ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що вона працює діловодом в старостинському округу Великокардашинської сільської ради, та працювала секретарем Великокардашинської сільської ради з 2015 року. Кілька років тому в четвер був виїзний день. ОСОБА_2 звернулася до сільської ради повідомивши, що ОСОБА_3 хоче скласти заповіт. Приїхавши до місця проживання заповідача, свідок з нею поспілкувалася. ОСОБА_3 сказала, що заповіт буде на все майно. Надія була прикута до ліжка. Свідок ОСОБА_13 їй прочитала заповіт, що все майно вона заповідає ОСОБА_2 . Заповіт складено у двох примірниках. ОСОБА_3 попросила, щоб за неї розписалася інша людина. ОСОБА_7 на той момент була повністю адекватна. Свідок пояснила, що вона була уповноважена на складання та посвідчення заповіту. Свідку нічого не відомо, що ОСОБА_7 була виписана з лікарні. Під час складання заповіту свідки присутніми не були.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_15 рідна сестра ОСОБА_16 , а ОСОБА_1 племінник ОСОБА_17 . Позивач був в добрих стосунках з ОСОБА_7 . Свідок знає, що ОСОБА_3 зломала ногу та лікувалась. Заповіт був складний за участю секретаря сільської ради Чухрай Л.С.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, зокрема, загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі з зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 ЦК України.

Системний аналіз положень статей 215, 1257 ЦК України дає підстави дійти висновку, що недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Вказаний перелік є вичерпним.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша, друга статті 1257 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України».

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позову про те, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої, суду не надано жодних належним та допустимих доказів, а також взагалі не наведено будь-яких фактичних обставин, які б підлягали перевірці судом, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимог позову про визнання заповіту недійсним.

Щодо встановлення факту того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була рідною сестрою для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рідний племінник для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Та у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У справі встановлено, що померла тітка заявника ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина.

Згідно ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно архівної довідки від 07.06.2019 №05-13/0/19/666 в документах архівного фонду підвідділи записів громадянського стану виконкомів районних рад (ОАФ) в книзі записів актів про народження Кардашинської сільської ради Голоприсанського району ( нині - Великокардишинської сільради Голопристанського району Херсонської області) є актовий запис від 12 липня 1938 року №48 про народження ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_18 . Батьки новонародженої: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (а.с. 8).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5, ОСОБА_18 , 12.05.1957 зареєструвала шлюб з ОСОБА_21 , змінила своє прізвище на " ОСОБА_22 " (а.с. 67).

Мати заявника - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 66).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_23 , 1941 р.н., зареєструвала шлюб з ОСОБА_24 , укладений 25.07.1964, після одруження змінила прізвище на " ОСОБА_25 " (а.с. 65).

Родинні стосунки заявника ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_15 , а також ОСОБА_3 і ОСОБА_16 підтверджуються наданими суду доказами.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_15 , а також ОСОБА_3 і ОСОБА_16 доведеним, оскільки встановити даний факт родинних відносин в іншому порядку неможливо. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, тому враховуючи вищевикладене заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258, 259, 263 - 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була рідною сестрою для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рідний племінник для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2021 року.

Суддя М. А. Данилевський

Постанова Херсонського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, текст якої наведено нижче:

ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер справи 654/2914/19 Головуючий у І інстанції Данилевський М.А.

Номер провадження 22-ц/819/2105/21 Доповідач Семиженко Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області, ухваленого 16 вересня 2021 року під головуванням судді Данилевського М.А. та складенням повного тексту 21 вересня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршалова Марина Володимирівна, про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 12 серпня 2019 року із уточненнями до нього позивач просив:

-встановити факт родинних відносин між матір`ю ОСОБА_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме, що вони є рідними сестрами;

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та його тіткою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- визнати заповіт від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , складений секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Л.С. 20 грудня 2018 року недійсним;

- судові витрати покласти на відповідача.

Підстави та обґрунтування позову

Посилався на те, що згідно свідоцтва про народження його матір`ю є померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , у матері була рідна сестра ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , їх дівоче прізвище було « ОСОБА_26 », свідоцтво про народження матері та тітки втрачені, з метою відновлення зазначених документів було зроблено запит до Державного архіву Херсонської області, відповідно до архівної довідки від 07 червня 2019 року в книзі записів актів про народження Кардашинської сільської ради Голопристанського району є актовий запис від 12 липня 1938 року № 48 про народження тітки позивача ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками якої заначено ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , на запит щодо свідоцтва про народження матері позивача було повідомлено, що документи з архівного фонду за 1941 рік туди не передавалися і місце їх знаходження невідоме, у трудовій книжці матері позивача дівоче прізвище зазначено « ОСОБА_26 », яке вона змінила на підставі виданого 24 червня 1977 року паспорту, факт родинних відносин підтверджується фотографіями із зображенням його матері та тітки, його також можуть підтвердити свідки, після смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку у селі Кардашинка Голопристанського району Херсонської області, інших родичів крім позивача у неї не було, вони до самої її смерті спілкувалися, мали добрі відносини, тітка завжди говорила, що будинок перейде спадщиною позивачу, за два тижні до смерті тітки позивачу зателефонувала відповідачка та сказала, що тітці погано та її забирають до лікарні, позивач відразу приїхав із міста Херсона, тітка була госпіталізована до травматологічного відділення, але вже в лікарні у неї стався інсульт і її переведено до терапевтичного відділення, коли позивач останній раз бачив тітку, то вона була у затьмареному розумі, тоді ж йому стало відомо про існування заповіту, складеного за декілька днів до смерті тітки, та з`ясувалося, що відсутні її документи та документи його матері, які знаходилися у тітки, які б підтверджували його родинні відносини, після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 1/2019 від 22 січня 2019 року, крім заяви позивача надійшла заява про прийняття спадщини від ОСОБА_2 за заповітом від 20 грудня 2018 року, посвідченим секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Л.С., зазначає, що його тітка знаходилася у хворобливому стані, не підписувала вказаного заповіту.

Відзив на позов

У відзиві на позов ОСОБА_2 вважала його таким, що задоволенню не підлягає у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю.

Судове рішення у справі суду першої інстанції

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволено, ухвалено:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , була рідною сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 , рідний племінник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним, оскільки у позовній заяві міститься лише припущення стосовно того, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої, не надано жодних належних та допустимих доказів, не наведено будь-яких фактичних обставин, які б підлягали перевірці судом, натомість прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_15 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_16 доведено, та задовольнив заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Вимоги апеляційної скарги

ОСОБА_1 просив змінити рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним та ухвалити нове рішення у цій частині, яким визнати заповіт, складений 20 грудня 2018 року секретарем Великокардашинської сільської ради, недійсним.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Окрім доводів, зазначених у позові, посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду, оскільки суд першої інстанції не надав оцінку тому, що заповіт було складено за день до смерті заповідачки з усіма можливими порушеннями вимог до складання та посвідчення заповітів, які були підтверджені всіма наявними доказами по справі та свідченнями свідків, згідно до наданих у судовому засіданні свідчень секретаря Кардашинської сільської ради Чухрай Л.П., яка посвідчувала заповіт, заповіт вчинявся вдома, так як заявниця погано себе почувала, вона була у похилому віці, текст надпису «з моїх слів записано вірно мною прочитано» було написано не заповідачкою, а невідомою особою, якою саме секретар не пам`ятає, на питання чому не було виконано вимог до складання заповіту секретарем відповіді надано не було, суд першої інстанції не звернув уваги, що в момент складання заповіту правила ведення нотаріального діловодства регулювалися наказом від 22 грудня 2010 року «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» у редакції на момент складання заповіту, при дослідженні самого заповіту було встановлено, що на ньому зроблено два протилежні один одному посвідчувальні написи, в одному тексті вказано, що цей заповіт секретарем сільської ради записаний зі слів заповідача, у такому випадку секретар мала дотримуватися форми 45, 47 вище зазначеної інструкції, чого зроблено не було, що дає всі підстави стверджувати про грубе порушення форми посвідчення заповіту, через що неможливо встановити істинне волевиявлення заповідача, здійснене за день до смерті, вдома, без свідків та навіть не її рукою виконаним рукописним текстом, у зв`язку з вказаним не можливо встановити істину волю спадкодавця, тому суд першої інстанції не може сприймати зазначені порушення як звичайну формальність, яка не може свідчити про відсутність волевиявлення.

Відзив на апеляційну скаргу

Не надходив.

Процесуальні позиції учасників при апеляційному розгляді справи

Представник позивача адвокат Глигач А.С. та представник відповідачки адвокат Чухрай В.М. вимоги своїх довірителів підтримали, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позову про визнання заповіту ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , посвідчений 20 грудня 2018 року секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Чухрай Л.С., та лише у цій частині перевіряться судом апеляційної інстанції.

За положеннями ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, таким чином заповіт являє собою односторонній правочин, вчинений на користь іншої особи, на нього поширюють свою дію ст. ст. 202, 203, 207, 209 цього Кодексу, за положеннями яких правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа, підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Ст. 215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину, зокрема коли зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, якщо ж його недійсність встановлена законом, то такий правочин є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, таке право здійснюється особисто, вчинення заповіту через представника не допускається, за його ст. 1247 заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, він має бути особисто підписаний заповідачем, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу, а саме за дорученням заповідача текст заповіту у його присутності підписує інша особа, підпис іншої особи засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, зокрема у відповідності до ст. 1251 ЦК України уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, у цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках згідно ст. 1253 цього Кодексу, за якою у випадку посвідчення заповіту, не написаного заповідачем власноручно, а записаний зі слів заповідача відповідною повноважною особою за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, якщо ж заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися обов`язково в присутності не менш як двох свідків які зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому, при цьому у текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, є нікчемним.

За матеріалами справи спірний заповіт від імені ОСОБА_3 20 грудня 2018 року був записаний секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_13 за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, при цьому в порушення приведених норм матеріального права він не був прочитаний вголос заповідачем і підписаний ним у повному об`ємі, у такому випадку посвідчення заповіту мало відбуватися обов`язково в присутності не менш як двох свідків, які повинні були зачитати заповіт вголос та поставити свої підписи на ньому із занесенням відомостей про особи свідків до тексту заповіту, проте такого порядку дотримано не було, отже вказаний заповіт у відповідності до ч. 1 ст. 1257 УК України є нікчемним, і оскільки така нікчемність встановлена законом, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, оскільки нікчемний правочин не може бути визнаний недійсним, у задоволенні даної позовної вимоги належить відмовити саме з такої підстави, а не із підстави, вказаної судом першої інстанції, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду в оскаржуваній частині скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги з іншої підстави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту від імені ОСОБА_3 від 20 грудня 2018 року на користь ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Лідією Сергіївною, скасувати, у задоволенні даної вимоги відмовити з іншої підстави - у зв`язку із нікчемністю даного заповіту.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 25 листопада 2021 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 10.10.2025 року

Суддя Ю.М.Єпішин