ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1478/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/3273/24 Категорія: 304090000 Ушакової К.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретар Івануса А.Д.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Пилипенка Ростислава Борисовича

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.03.2024 року між ТОВ «Стар Файнес Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11683-03/2024 з відповідними додатками до нього, а саме додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту. Товариство виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу.

24.06.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 24062024, згідно з яким останнє набуває права грошової вимоги, що належали ТОВ «Стар Файненс Груп», згідно реєстру боржників.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу, позивач у справі набув права вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 11683-03/2024 від 09.03.2024 року в сумі 21000,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 15000 грн.

Зазначає, що з моменту отримання права вимоги 24.06.2024 року, позивач не здійснював жодних нарахувань відповідачу.

03.03.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7647715, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 договору. Товариство виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу.

27.09.2024 року між позивачем та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29628 грн., з яких 7300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18678 грн сума заборгованості за відсотками, 3650 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.

Зазначає, що з моменту отримання права вимоги 27.09.2024 року, позивач не здійснював жодних нарахувань відповідачу.

14.02.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79743166, з відповідними додатками до нього. Товариство виконало зобов`язання за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), надавши грошові кошти відповідачу.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договору факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12036,50 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8536,50 грн сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

01.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 01152-03/2024.

09.03.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14658-03/2024.

12.03.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 20007-03/2024.

Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 8 кредитних договорів.

20.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу № 20082024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача:

за кредитним договором № 01152-03/2024 в розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором № 14658-03/2024 в розмірі 20000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором № 20007-03/2024 в розмірі 4000,00 грн., з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.08.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором № 11683-03/2024 в розмірі 21000,00 грн.; за кредитним договором № 7647715 в розмірі 29628 грн; за кредитним договором № 79743166 в розмірі 12036,50 грн.; за кредитним договором № 01152-03/2024 в розмірі 12000,00 грн.; за кредитним договором № 14658-03/2024 в розмірі 20000,00 грн.; за кредитним договором № 20007-03/2024 в розмірі 4000 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить 98664,50 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 15.11.2024 року передано на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2025 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість

за кредитним договором №11683-03/2024 від 09.03.2024 року у розмірі 21000,00 грн.

за кредитним договором №7647715 від 03.03.2024 року у розмірі 25978,00 грн.

за кредитним договором № 01152-03/2024 від 01.03.2024 року у розмірі 12000,00 грн.

за кредитним договором № 14658-03/2024 від 09.03.2024 року у розмірі 20000,00 грн.

за кредитним договором № 20007-03/2024 від 12.03.2024 року у розмірі 4000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Пилипенко Р.Б. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2025 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону щодо обґрунтованості та законності судового рішення, з огляду на істотні недоліки та неповноту з`ясування фактичних обставин справи.

Судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано до матеріалів справи належного й допустимого доказу укладення (підписання) правочинів, шляхом їхнього підписання із застосуванням електронного цифрового підпису чи інших засобів ідентифікації позичальника.

Не надано належним чином засвідчених копій електронних доказів підписання ОСОБА_1 договорів кредитування в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, а також не доведено будь-яким чином, що відповідач укладав саме ті за змістом договори, які долучалися до матеріалів справи, оскільки відмітка про підписання (одноразовий ідентифікатор) міститься лише на останній сторінці вказаних правочинів, а не на кожній сторінці, де вказані грошові суми та порядок нарахування процентів.

Відсутні відомості про ознайомлення відповідача в момент укладення договору з тією редакцією правочину, яку було долучено до позовної заяви, включно із додатками до договору.

Судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано допустимих електронних доказів, відносно того, що кредитні договори дійсно було укладено та підписано в електронній формі із застосуванням ЕЦП, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, а також ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відсутні докази на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору, що позбавляє можливості встановити, що позивач дійсно набув права вимоги по кредитним договорам.

Також, судом першої інстанції не встановлено термін кредитування за кожним спірним кредитним правочином та не проаналізовано розрахунки кредитної заборгованості на предмет відповідності визначеному строку кредитування.

Крім того, в одній позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» об`єднані позовні вимоги, підставами яких є 6 (шість) окремих договори, що є грубим порушенням правил об`єднання позовних вимог. Об`єднання позовних вимог у такий спосіб суперечить принципу диспозитивності, закріпленому в ЦПК України і створює перешкоди для ефективного судового розгляду.

Судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги Товариства про стягнення відсотків, які є явно завищені в порівнянні із основним тілом кредиту (у декілька разів), взагалі не відповідають положенням ст.ст. 509, 627 ЦК України щодо засад справедливості, добросовісності, розумності є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитних установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації.

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2025 року залишити без змін.

Відзив обґрунтований тим, що судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин.

Позивач вважає, що доводи і аргументи на яких гуртуються вимоги апелянта, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, є суб`єктивною думкою сторони апелянта.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» про те, що відповідні кошти були зараховані на картковий рахунок позичальника, що вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок відповідачу не належить.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Пилипенка Р.Б., який з`явився в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається,09.03.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено кредитний договір №11683-03/2024. Відповідно до умов якого розмір кредиту 6000,00 грн., процентна ставка 2,50% в день, строк кредитування 100 днів, дата погашення кредиту 16.06.2024 року.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 року № 3466-16, ТОВ «Стар Файненс Груп» перерахувало 09.03.2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 6000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 354597742, строк кредитування 360 днів.

24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21000 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 15000 грн. - заборгованість по відсоткам.

03.03.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 764715. Відповідно до умов якого розмір кредиту 5500,00 грн., строк кредиту - 360 днів, знижена процентна ставка 0,44% в день, стандартна процентна ставка 2,20% в день.

Як вбачається з листа ТОВ «Пейтек Україна» від 02.10.2024 року № 20241002-1/1, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало 03.03.2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 5500 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - ebc509b3-c0ab-487c-9e54-37edd375eb73.

18.03.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 7647715. Відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1800,00 грн.

29.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29628 грн., з яких: 7300 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 18678 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3650 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.

14.02.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 79743166. Відповідно до умов якого сума позики 3500 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5% в день, дата повернення позики 14.03.2024 року.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12036,5 грн., з яких: 3500 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 8536,5 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 0152-03/2024 від 01.03.2024 року, №14658-03/2024 від 09.03.2024 року та № 20007-03/2024 від 12.03.2024 року.

Відповідно до умов кредитного договору № 01152-03/24 від 01.03.2024 року, сума кредиту 3000,00 грн., строк кредиту 120 днів, процентна ставка 2,50 % в день.

Згідно умов кредитного договору №14658-03/2024 від 09.03.2024 року, сума кредиту 5000,00 грн., строк кредиту 120 днів, процентна ставка 2,50 % в день.

Відповідно до умов кредитного договору № 20007-03/2024 від 12.03.2024 року, сума кредиту 1000,00 грн., строк кредиту 120 днів, процентна ставка 2,50 % в день.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 року № 3466-35, ТОВ «Аванс Кредит» перерахувало 01.03.2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 3000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 350869658.

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 року № 3466-36, ТОВ «Аванс Кредит» перерахувало 12.03.2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 1000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 356045467.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 року № 3466-35, ТОВ «Аванс Кредит» перерахувало 09.03.2024 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 5000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 354600214

20.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: за кредитним договором №0152-03/2024 від 01.03.2024 року в сумі 12000 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №14658-03/2024 від 09.03.2024 року в сумі 20000 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №20007-03/2024 від 12.03.2024 року в сумі 4000 грн., з яких: 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що умови вищевказаних договорів, а саме: кредитних договорів № 11683-03/2024 від 09.03.2024 року, № 7647715 від 03.03.2024 року; № 01152-03/2024 від 01.03.2024 року; № 14658-03/2024 від 09.03.2024 року; № 20007-03/2024 від 12.03.2024 року за якими позивач набув право грошової вимоги, ОСОБА_1 виконані не були. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язалася повернути кредити, сплатити відсотки за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договорами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками.

Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтвердила процесуальний статус позивача щодо права вимоги за вищевказаними кредитними договорами.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В зв`язку з вище викладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами №16183-03/2024 від 09.03.2024 року, № 0152-03/2024 від 01.03.2024 року, №14658-03/2024 від 09.03.2024 року та № 20007-03/2024 від 12.03.2024 року належним чином не виконує, тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорам підлягають до повного задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 7647715 від 03.03.2024 року.

Позивач звертаючись до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 7647715 від 03.03.2024 року, крім тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, просив також стягнути пеню в розмірі 3650 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).

Відповідно до п.п. 6.4-6.4.2 кредитного договору № 7647715 від 03.03.2024 року сторони погодили, штраф у розмірі 200,00 грн. на 4 день невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 55,00 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позовних вимог за кредитним договором №7647715 від 03.03.2024 в частині стягнення пені (штрафу) слід відмовити та задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 25978 грн., з яких: 7300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18678 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Що стосується кредитного договору №79743166 від 14.02.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за договором не виконує, що спричинило виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач, як новий кредитор, порушує питання у цій справі.

За приписами ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З системного аналізу вказаних правових норм слід прийти до висновку про те, що необхідною умовою для наявності зобов`язань за договорами кредиту є не лише факт укладення таких договорів, що в даній справі підтверджується наданими доказами, а й доведеність перерахунку кредитних коштів позичальнику.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України при заміні кредитора у зобов`язанні, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази фактичного перерахунку відповідачу, як позичальнику, коштів кредиту за договором №79743166 від 14.02.2024 року.

Передання попереднім кредитором позивачу, як новому кредитору, документів, що підтверджують надання кредитних коштів у користування позичальника, є необхідною умовою для підтвердження переходу права вимоги до нового кредитора у зобов`язанні.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від18 червня 2003 року №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що позовні вимоги у справі за кредитним договором №79743166 від 14.02.2024 року мають бути відхилені за недоведеністю, оскільки на підтвердження заявлених вимог позивач не подав суду належних документів про перерахування коштів на користь відповідача за вказаним кредитним договором, як і не надав доказів про рух коштів на рахунку відповідача, що унеможливлює перевірити наявність чи відсутність загальної заборгованості по тілу кредиту.

Доводи апелянта, що позивач не надав належних доказів, які підтверджують, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило первісним кредиторам кошти за передані права вимоги за договорами факторингу є безпідставними, оскільки кожний договір факторингу пов`язує момент набуття позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, які зазначені у відповідних реєстрах, включно з моментом підписання сторонами договору факторингу акту прийому-передачі реєстру боржників та не пов`язує цей момент зі сплатою фактором на користь клієнта коштів на виконання умов договору факторингу.

Твердження апелянта, що позивач не надав до суду доказів отримання боржником коштів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки перерахування кредитних коштів за кредитними договорами № 11683-03/2024 від 09.03.2024 року, № 7647715 від 03.03.2024 року, №01152-03/2024 від 01.03.2024 року, № 14658-03/2024 від 09.03.2024 року, № 2007-03/2024 від 12.03.2024 року відбувалося на рахунок відповідача ОСОБА_1 , який він вказав при оформленні договорів. Доказів про неотримання кредитних коштів, відповідач не надав.

Кредитні кошти за вказаним договором надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, відтак всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що укладення договорів із боку відповідача не було добровільним, відтак уклавши договори на відповідних умовах, керуючись засадами свободи договору, сторони взяли на себе зобов`язання виконувати їх. При дослідженні умов укладених договорів не виявлено підстав вважати будь-який з них таким, що може трактуватися як явно несправедливий у визначенні Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування».

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки позивачем надано належні та допустимі докази наявності у відповідача заборгованості за кредитними договорами № 11683-03/2024 від 09.03.2024 року у розмірі 21000,00 грн, № 7647715 від 03.03.2024 року у розмірі 25978,00 грн, №01152-03/2024 від 01.03.2024 року в розмірі 12000,00 грн., № 14658-03/2024 від 09.03.2024 року у розмірі 20000,00 грн., № 2007-03/2024 від 12.03.2024 року в розмірі 4000,00 грн., тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позовній заяві не можуть бути об`єднані позовні вимоги, підставами яких є шість окремих договорів, апеляційний суд вважає безпідставними.

У розумінні положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); не співвідносяться між собою як основна та похідна. Окрім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 188 ЦПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах чотири, п`ять вказаної статті.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, підставами яких є шість окремих договорів, пов`язаних між собою.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи нічим не підтверджено та не наведено підстави, визначені у ст. 376 ЦПК України, які б давали привід скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Р.Б. слід залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2025 року залишити без змін.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Р.Б. на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2025 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді