Єдиний унікальний номер 341/1583/25
Номер провадження 2/341/879/25
23 жовтня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Васильцової Г.А.
секретарі Габлей А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» - адвоката Рудзей Юрій Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача адвокат Рудзей Ю.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 24 520,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за позикою, 19 520,00 грн сума заборгованості по процентам за користування позикою, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 423,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 228985 від 23 травня 2021 року в електронній формі. В результаті платіжної операції ініційованої позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний позичальником при укладанні договору позики. На виконання умов договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день, підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0 %. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим наявна заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову в розмірі 24 520,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за позикою, 19 520,00 грн сума заборгованості по процентам за користування позикою. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ ФК «Гелексі», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду, згідно якого ОСОБА_1 особисто 13.10.2025 року отримала судову повістку. Відповідачка не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 23 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем укладено електронний договір позики № 228985 /а.с. 6-10/.
Відповідно до п. 1.5 договору сторони домовились, що сума позики складає 5000,00 грн.
Плата за користування позикою за Траншем № 1 встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,6%, в день від початкового розміру позики за Траншем №1 відповідно п.1.5.1. Договору.
Строк повернення позики за Траншем №1 (термін платежу): 11 червня 2021 року.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка позики за Траншем №1 для споживача на дату укладання договору становить: 584,00%; орієнтовна загальна вартість позики за Траншем №1 для споживача на дату укладання договору становить: 1 520,00 грн.
Відповідно до п. 1.7 договору плата за користування позикою за цим договором встановлюється у вигляді процентів та складає 3,0 в день від загального розміру невідновлювальної кредитної лінії відповідно до п. 1.9 договору.
Згідно з п. 1.10 строк дії договору становить три роки з дати підписання сторонами.
Відповідно п. 8.3 договору позики невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «Гелексі». Уклавши договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «Гелексі».
Пунктом 9 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору позики.
Також відповідачкою підписано паспорт позики, який містить загальні умови щодо позики /а.с. 12-14/.
Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Елаєнс» від 01.08.2025 року № 228985, відповідачці було перераховано кошти в розмірі 5 000,00 грн /а.с.21/.
Відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору у встановлений строк.
Позивач нарахував відповідачці заборгованість за договором позики № 228985 у розмірі 24 520,00, яка складається з: 5 000,00 грн сума заборгованості за позикою, 19 520,00 грн сума заборгованості по процентам за користування позикою.
Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надала до суду заперечення щодо вимог позивача та докази на їх спростування, питання зменшення судових витрат не ініціювала.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Гелексі» заборгованості за договором позики у розмірі 24 520,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачкою надано не було.
Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року, довіреність на представництво інтересів позивача від 09.07.2025 року, також в матеріалах справи міститься акт наданих послуг правничої допомоги № 131 за Договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 001139. Відповідно до вище вказаних документів загальна сума витрат на надання професійної правничої допомоги складає 5 000,00 грн. /а.с.18,22,23,30/.
Таким чином, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Крім того, суд зауважує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, на що вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2 423,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» - адвоката Рудзей Юрій Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 24.10.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА