Єдиний унікальний номер 599/1593/25
Номер провадження 2-с/599/14/2025
У Х В А Л А

іменем України

"22" жовтня 2025 р. Суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2025 року Зборівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 26536.23грн та судового збору в сумі 302.80грн.

20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, так як вважає вимоги стягувача безпідставними та необґрунтованими, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з ч. І ст. 12 закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спору), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частина друга цієї статті визначає склад учасників, які задіяні в сфері надання комунальних послуг, якими є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтею 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. №630 передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з

централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Договір являє собою письмовий документ, в якому зазначається перелік послуг, які надаються, права та обов`язки сторін, ціна послуги, порядок її оплати та інше. Договір укладається між виконавцем послуги з однієї сторони та конкретною особою-споживачем - з іншої (у випадку, якщо це індивідуальний договір). Тобто договір укладається безпосередньо не на конкретну нерухомість, а з конкретною особою, яка в ній проживає чи провадить певну діяльність. З цього випливає персоніфікованість такого договору, його дія розповсюджується лише на сторони, які його уклали.

Заявник подав заяву про винесення судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 , посилаючись на те що вона з 01 жовтня 2022 року ,уклавши договір з стягувачем на постачання природного газу, не проводила оплату за нього , а тому , станом на 31 серпня 2025 року , утворилась заборгованість в сумі 26536,23 гривень. В заперечення даного твердження надала суду копію закордонного паспорта де є відмітка про те що вона в цей період перебувала за межами держави та не могла укладати зі стягувачем договір про надання послуг з постачання природного газу, оскільки я вибула за межі держави 07 квітня 2022 року та прибула в Україну 01 листопада 2022 року.

Крім цього , заявник на підтвердження порушення мною своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів та виникнення в неї внаслідок цього заборгованості за використаний природній газ в розмірі 26536,23 грн, додає розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 жовтня 2022 року по 31 серпня 2025 року, за адресою АДРЕСА_1 , тобто вказавши , що ОСОБА_1 не сплачувалось за використаний газ , починаючи з 01 жовтня 2022 року, хоча вона систематично передавала показники лічильника та вчасно проводила оплату .

Оплату за використаний газ частково проводилась за кошти держави , які виділялись її чоловіку ОСОБА_2 , з яким вона проживає разом по вказаній в наказі адресі, як субсидія на оплату житлово- комунальних послуг в зв`язку з тим , що він є інвалідом другої групи та має пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує копією паспорта громадянина України та закордонного паспорта, пенсійного посвідчення чоловіка та його паспорта громадянина України, свідоцтва про одруження та довідкою про склад сім`ї.

Звертає увагу, що після оплати газопостачання будинку за рахунок субсидії чоловіка, сума за використаний природній газ , що перевищувала надану субсидію, нею щомісячно оплачувалась з власних доходів і у стягувача за цей період не було жодних претензій до неї, оскільки у випадку несплати нею за такий тривалий період він мав можливість припинити таке постачання , як це передбачено п.7.2 розділу VII Типового договору. Однак , незважаючи на ці приписи Типового договору стягувач не використовував їх з огляду на те ,що мною вчасно та в повному обсязі проводилась оплата за спожитий природній газ і у нього були відсутні підстави для таких дій і це свідчить про те що у мене відсутні борги перед стягувачем. Крім цього, зазначає, що у судовому наказі невірно вказано її РНОКПП НОМЕР_2 , з огляду на те що її дійсний РНОКПП НОМЕР_3 . Таким чином , приймаючи до уваги наведені вище обставини , а також те що вона ніколи не мала договірних відносин із стягувачем , вчасно проводила оплату за використаний природній газ, не маю будь-якої заборгованості перед ним, просила судовий наказ скасувати, оскільки вимоги заявника не підтверджені достатніми доказами і спростовуються доданими до даної заяви доказами.

Дослідивши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу, вважаю, що підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, не вбачається, а тому заяву про скасування судового наказу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, а тому її необхідно прийняти до розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримала копію судового наказу особисто 10.10.2025 року.

Заявник подала до суду заяву про скасування судового наказу 20 жовтня 2025 року безпосередньо до канцелярії суду.

Таким чином заявником дотримано строки для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як вбачається з судового наказу виданого Зборівським районним судом Тернопільської області від 08 жовтня 2025 року №599/1593/25 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ яким, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 26536.23 грн та судовий збір в сумі 302.80грн.

Згідно закордонного паспорта НОМЕР_4 - ОСОБА_1 за межі країни виїхала 07.04.2022 року, а повернулася в країну 22.04.2022року.

Також заявник зазначає, що у судовому наказі невірно вказано її РНОКПП.

Таким чином, виходячи з того, що існує спір щодо особи боржника та суми боргу, а наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Зазначені заявником обставини викликають сумнів щодо достовірності викладених стягувачемобставин, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, за наявності заперечень боржника, на підставі яких суд приходить до сумніву щодо порушеного права стягувача.

Враховуючи наявність спору, суд вважає за можливе скасувати судовий наказ, оскільки в такому разі буде відсутній принцип змагальності сторін.

Крім того, вказані вище обставини, на які посилається заявник, свідчать про наявність спору про право, який може бути предметом розгляду в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, подана заява про скасування судового наказу прийнята до провадження, на час її розгляду також відсутні підстави для її повернення, відповідно заявлені вимоги про скасування судового наказу є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 170, 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

заяву задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі №599/1593/25 від 08 жовтня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 26536.23грн та судового збору в сумі 302.80грн.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.Копію даної ухвали сторонамдля відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали складено 22.10.2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.