Провадження № 2/638/6066/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М,,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козар М.В. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, згідно прохальної частини якої просить суд: розірвати шлюб, укладений 23.01.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2021 року між сторонами було укладено шлюб. Фактично з квітня 2025 року сторони припинили подружні стосунки, які притаманні в сім`ї дружині та чоловіку, внаслідок втрати спільного кохання та взаєморозуміння. Фактично кожен із сторін живе своїм життям, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не цікавляться життям один одного, спільне господарство не ведуть, кожен має окремий бюджет. Позивач зрозумів, що в нього з дружиною різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, а також сталася втрата спільних інтересів та відсутність бачення спільного майбутнього. Наміру на примирення з відповідачем та зберегти шлюб, позивач не має і це є неможливим. В позасудовому порядку відповідач розірвати шлюб не бажає, тому позивач вважає за можливе та доцільне припинити юридичний зв`язок між відповідачем, шляхом розірвання шлюбу в судовому порядку. Спір щодо майна наразі відсутній.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.08.2025 року засобами поштового зв`язку від позивача ОСОБА_1 до суду надійшов оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

14.10.2025 року від відповідача ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку надійшла заява, з проханням розгляд справи провести без її участі, із позовом згодна.

Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 23.01.2021 року зареєстровано шлюб, актовий запис №210, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », що підтверджує оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд встановив справжнє прагнення сторін до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, окрім того збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 605,60 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 81, 142, 265 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 23.01.2021 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (ГУК Харків обл./м. Харків, Шевченк/22030101; код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України; Рахунок отримувача: UA0020653; код класифікації доходів бюджету: 22030101) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 50 відсотків сплаченого ним судового збору за пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 15.07.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: