ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6515/24

Провадження № 22-ц/820/1751/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/6515/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат», яка подана його представником адвокатом Панченко Оленою Олександрівною, на рішення Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому позивачка просила:

- стягнути з ТзОВ «Страхова компанія «Оберіг» на її користь 66 716 грн страхового відшкодування;

- стягнути з ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» на її користь 51 308 грн 75 коп майнової шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася, що 24 червня 2024 року о 17 год. 40 хв. працівник ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» ОСОБА_2 в м. Кам`янці-Подільському по Проспекту Грушевського, керуючи транспортним засобом АМ RSPBCH, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить відповідачу, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження.

25 липня 2024 року постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі № 676/4536/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 грн.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 87/24 від 17 вересня 2024 року ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 складає 322 092, 48 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 складає 118 024, 75 грн.; вартість відновлювального ремонту RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запасні частини складає 66 716, 00 грн.

Позивачка посилалася, що окрім майнової шкоди, їй також була заподіяна моральна шкода у вигляді нервових переживань та душевних страждань пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням належного їй майна та неможливістю користуватись ним за призначенням, тому розмір заподіяної моральної шкоди позивачка визначила у розмірі 30 000 грн.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу АМ RSPBCH державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована ТДВ «СГ «Оберіг», згідно полісу №ЕР - 218547814. При цьому, розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну третьої особи становить 160 000 грн, розмір франшизи 0,00 грн.

Позивачка вказувала, що враховуючи, те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 складає 118 024, 75 грн. з яких за рахунок страхової виплати підлягає відшкодуванню лише 66 716 грн., різниця між завданою шкодою та страховою виплатою у розмірі 51 308, 75 грн підлягає відшкодуванню ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат», згідно ст. ст. 1172, 1194 ЦК України, оскільки з копії трудової книжки ОСОБА_2 , вбачається, що останній 17 червня 2024 року був прийнятий у ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» на посаду водія автотранспортних засобів, а 23 липня 2024 року звільнений з вищевказаного підприємства за власним бажанням. Також позивачка просила стягнути з ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» 30 000 грн, спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року позовну вимогу ОСОБА_1 до ТОВ «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 66 716, 00 грн. страхового відшкодування залишено без розгляду.

Рішенням Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року, позов задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 51308 грн 75 коп та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн моральної шкоди, судовий збір в сумі 924 гривні 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 482 гривні 40 коп.

ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» не погодилося з таким судовим рішенням подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ТОВ "Глобинський м`ясокомбінат" повністю.

Апелянт посилається, що вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаної ДТП, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу автомобіль, встановлена постановою суду, розмір збитків підтверджено висновком № 87/24, складеним за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження експертом ОСОБА_3 , в добровільному порядку здійснено страхову виплату ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на користь позивача, при цьому суд пришов до висновку про стягнення з ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» на користь позивача 51 308, 75 грн. майнової шкоди.

Однак, визначаючи розмір збитків, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що з висновку транспортно-товарознавчої експертизи №87/24 від 17.09.2024 року, який приєднаний в якості доказу до справи, вбачається, що на сторінці 14 міститься висновок наступного змісту: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження у ДТП, що сталося 24.06.2024 року враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 10.09.2024 року, що середній вартості нормогодин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ, станом на час завершення виконання даного дослідження складає 66716 грн. В той же час, в матеріалах справи відсутня інформація яка необхідна для встановлення фактичних обставин справи, а саме: чи виїжджав страховий комісар для огляду належного позивачу транспортного засобу та, який розмір матеріальної шкоди було визначено страховою компанією; чи проводився огляд належного позивачу ТЗ в день ДТП, ким та які пошкодження були виявлені саме в цей день, і чим це підтверджується; що спонукало позивача подати заяву про визначення матеріальної шкоди до експерта ОСОБА_3 06.09.2024 року, тобто лише через два місяці після ДТП. Також апелянт вважає, що суд міг зробити об`єктивні висновки щодо наявності підстав для стягнення з ТзОВ «Глобинський м`ясокомбінат» матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 51 308,75 грн., лише маючи в розпорядженні копію страхової справи, однак копія страхової справи судом витребувана не була, відповідно судом не було з`ясована, яка фактична сума страхової виплати була отримана позивачем, не була також з`ясована обставина розміру матеріального збитку визначеного страховою компанією, якщо позивач не погодився з рішенням страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування, чи оскаржувалася ним відповідна відмова.

Також апелянт вважає, що стягуючи моральну шкоду в сумі 10000 грн суд першої інстанції, не врахував, що позивач не надав жодних доказів обґрунтування розміру моральної шкоди у заявленому розмірі, у справі не проведена судово-психологічна експертиза, яка є об`єктивним методом визначення розміру моральної шкоди і визначальним інструментом для встановлення грошового еквіваленту моральних страждань.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідач ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» є власником автомобіля марки АМ RSPBCH д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 станом на 24 червня 2024 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».

24 червня 2024 року о 17 год. 40 хв. в м. Кам`янці-Подільському по Проспекту Грушевського, Хмельницької області, ОСОБА_2 , перебуваючи в трудових правовідносинах з ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» та керуючи автомобілем марки АМ RSPBCH д.н.з. НОМЕР_1 , порушення вимог п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT MEGANE державний номерний знак д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив, вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 липня 2024 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн та стягнуто на користь держави 605,6 грн судового збору.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля АМ RSPBCH д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Оберіг», згідно із полісом ЕР-218547814. Ліміт відповідальності страховика за полісом становить за шкоду, заподіяну майну потерпілого 160 000 грн, франшиза визначена у розмірі 0 грн.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної за заявою позивача № 87/24 від 17.09.2024 року: ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з НОМЕР_2 , складає 322 092, 48 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з НОМЕР_2 складає 118 024, 75 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запасні частини складає 66 716, 00 грн.

В ході розгляду справи ТзДВ «Страхова компанія «Оберіг» сплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 66 716, 00 грн., тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запасні частини.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків .

Нормами ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто на підставі вказаних норм права відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

При цьому відповідно до відповідно до статті 1192 ЦК України така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч,1, 2, ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регламентував Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинний в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

В відповідно до норм ст.5 ЦК України це закон підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Ст. ст. 3, 5, 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції на час ДТП передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 цього ж Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст. 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що з винної особи підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі № 645/3746/16 від 07.02.2019 року, № 727/2937/18 від 10.06.21 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків щодо обґрунтованості позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що відповідальність по відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в межах страхового ліміту несе згідно чинного законодавства страховик і відсутні підстави для стягнення такого відшкодування з страхувальник з вищевказаних підстав слід відхилити. Такі доводи апелянта суперечать вищенаведеній практиці Верховного Суду та нормам цивільного законодавства по захисту прав потерпілої особи на повне відшкодування їй, завданих збитків.

Також суд відхиляє доводи апелянта про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, зокрема прийняття судом до уваги, на думку апелянта, неналежного доказу висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, невитребування та не дослідження судом копії страхової справи тощо.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 87/24 від 17.09.2024 року, який надано суду як доказ разом з поданням позовної заяви, було виконано до пред`явлення позову у цій справі, вказаний висновок є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, у висновку зазначено, що даний висновок виготовлений для подання до суду, особа, яка його виконувала, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю «Визначення вартості автотранспортних засобів, розміру матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу», перед проведення експертизи експерт вказав, що обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від виконання покладених на нього обов`язків.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що даний висновок є належним та допустимим доказом по справі.

Крім того, в ході розгляду справи відповідачем вказаний висновок не був спростований, жодних клопотань про призначення експертизи судом чи долучення до справи висновку іншого експерта чи спеціалісті суду відповідачем надано не було.

Також відповідач не заявив суду жодних клопотань про витребовування копії страхової справи чи інших письмових доказів на спростування позовних вимог позивача.

За таких обставин слід дійти висновку, що в силу принципу змагальності цивільного процесу позивачем доведено свої позовні вимори, а натомість відповідач жодними доказами такі вимоги позивача не спростував.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з відповідача як винної особи моральної шкоди у розмірі 10 000 грн за недоведеністю цих вимог, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 6 і 8 постанови від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.

У той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 грн.

Так, визначаючи розмір моральної шкоди, судом прийнято до уваги, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких в зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй майна, вона пережила емоційний стрес, хвилювалась, у неї порушився звичний ритм життя, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, змушена був витрачати час та зусилля для відновлення свого майна, в тому числі і для відшкодування відповідної матеріальної компенсації від страховика та власника джерела підвищеної небезпеки.

За таких обставин, розмір моральної шкоди, завданої позивачу пошкодженням її майна у розмірі 10 000 грн відповідає вимогам розумності та справедливості.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат», яка подана його представником адвокатом Панченко Оленою Олександрівною, залишити без задоволення

Рішення Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова