Провадження №2-з/367/151/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» - Бєляя Владислава Олеговича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності, -

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності.

Разом з позовною заявою представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» - Бєляй Владислав Олегович подав до суду заяву про забезпечення позову.

Згідно з актом від 14 жовтня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності, які надійшли до суду 13 жовтня 2025 року розподілені 14 жовтня 2025 року, у зв`язку з великим навантаженням працівників цивільної канцелярії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2025 року та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 жовтня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності розподілені на суддю Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. 14 жовтня 2025 року.

У заяві про забезпечення позову представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» - Бєляй Владислав Олегович просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 09, а саме квартири загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборони вчинення будь-яких дій, які пов`язані з проведенням будівельних робіт в тому числі, але не обмежуючись щодо проведення реконструкцій, капітального ремонту на об`єкті - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09. а саме квартири загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник зазначає, що позивачем подано до суду позовну заяву немайнового характеру, про усунення перешкод у користуванні правом власності, разом з чим існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 09, задля охорони правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, бо перереєстрація чи зміна володільця об`єкта нерухомого майна: 09, призведе до того що позивач не зможе захистити свої права в межах даного судового провадження, оскільки у цьому випадку ОСОБА_1 вже буде неналежним відповідачем, зважаючи на те, що право власності на об`єкт, який порушує права позивача буде зареєстровано за іншою особою.

Зазначає, що факт вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 09, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та зміни його титульного володільця під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачу жодних перешкод.

Вказує, що заборона вчинення реєстраційних дій відносно реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 09 зможе ефективно забезпечити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки на час розгляду справи унеможливить відчуження вищевказаного об`єкту.

Звертає увагу суду, що відповідач вже намагався продати об`єкт, що підтверджується протоколом огляду від 18 листопада 2024 року, дані обставини створюють реальну загрозу відчуження майна та унеможливить виконання майбутнього рішення суду.

Наголошує на тому, що оскільки предмет позову пов`язаний з приведенням майна, яке належить позивачу на праві власності, у попередній стан, то додатковим заходом забезпечення позову, який може ефективно сприяти захисту прав позивача від можливих недобросовісних дій відповідача є заборона на вчинення будь-яких дій, які пов`язані з проведенням будівельних робіт в тому числі, але не обмежуючись щодо проведення реконструкцій, капітального ремонту на об`єкті об`єкта нерухомого майна: 09, а саме квартири загальною площею 60.7 кв.м., житловою площею 28.7 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, просить заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватися судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, щодо якого інша сторона просить вжити заходи забезпечення позову.

Так, судом встановлено, що до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності, в якій позивач просить суд: усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням № 207, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення № 207, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану відповідно до Технічного паспорту на групу нежитлових приміщень, які є самостійним об`єктом нерухомого майна № 207 за адресою: АДРЕСА_2 , складений ФОП ОСОБА_2 , інвентаризаційна справа № 0203015 від 03 вересня 2023 року, шляхом демонтажу не несучих конструкцій, демонтажу дверей та відновлення монолітності міжповерхового перекриття над квартирою АДРЕСА_3 за рахунок власних коштів; визнати недійсним Протокол зборів власників квартир, що мешкають за адресою АДРЕСА_4 від 03 грудня 2016 року в частині надання дозволу власнику квартири АДРЕСА_3 на користування приміщеннями, які належать позивачу на праві власності; визнати недійсним Протокол № 2 загальних зборів ОСББ «Ворзель Парк-1» від 03 грудня 2016 року в частині надання дозволу власнику квартири АДРЕСА_3 на користування приміщеннями, які належать позивачу на праві власності; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 520 (три тисячі п`ятсот двадцять) доларів США, витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 9 084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 439216986 від 12 серпня 2025 року право власності на об`єкт закінченого будівництва квартиру АДРЕСА_5 буд. 45-А, належить ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Копилової Вікторії Олександрівни від 14 серпня 2015 року, індексний номер: 23674851, документи подані для державної реєстрації: договір міни, серія та номер 909, виданий 14 серпня 2015 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Копиловою Вікторією Олександрівною.

Отже, з огляду на те, що позивач у позовній заявіпросить суд, зокрема, усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням № 207, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення № 207, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану відповідно до Технічного паспорту на групу нежитлових приміщень, які є самостійним об`єктом нерухомого майна № 207 за адресою: АДРЕСА_2 , складений ФОП ОСОБА_2 , інвентаризаційна справа № 0203015 від 03 вересня 2023 року, шляхом демонтажу не несучих конструкцій, демонтажу дверей та відновлення монолітності міжповерхового перекриття над квартирою АДРЕСА_3 , вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, враховуючи співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти певні дії щодо майна, яке є предметом спору.

При цьому, суд враховує, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заборона вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження майна не обмежить прав на користування та володіння вказаним майном іншими особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Оскільки мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення можливості виконання рішення суду, вимога про надання доказів існування того, що ще не сталося, і чому застосовані заходи мають запобігти, є необґрунтованою. При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно існує можливість вчинення таких дій, відтак чи заявлені ризики є реальними.

При розгляді даної заяви, суд виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами, за вирішенням якого позивач звернувся з позовом до суду. Вищевказаний об`єкт забезпечення позову є предметом спору, а захід забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій є співмірним із заявленими позовними вимогам, та не порушує права інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі задоволення позову, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивачів за позовом, за захистом яких вони звернулись, оскільки зазначене в заяві про забезпечення позову майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову, є предметом спору, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що позивачем надані достатні докази, суд дійшов висновку та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

При цьому, суд вважає обраний вид забезпечення позову таким, що у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені заборони можуть завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-153,157,260-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест» до ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворзель Парк 1» про усунення перешкод у користуванні правом власності задовольнити.

Заборонити всім суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 09, а саме квартири загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити вчинення будь-яких дій, які пов`язані з проведенням будівельних робіт в тому числі, але не обмежуючись щодо проведення реконструкцій, капітального ремонту на об`єкті - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, а саме квартири загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нобл Нест», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, 31 офіс 433.

Дані боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Копію ухвали суду направити до відома учасникам справи, а державному реєстратору для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук