Єдиний унікальний номер справи 183/2718/25
Провадження № 2/183/2988/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Федорової Є. П.,

представника позивача адвоката - Саєнка О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Саєнка О. М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначає, що 25 вересня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 15 жовтня 2015 року у справі № 428/4116/15-ц шлюб між ними розірвано. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 21 липня 2015 року у справі № 428/6150/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач виконував свій батьківський обов`язок та утримував матеріально дитину. Однак, його стан здоров`я суттєво погіршився. 12 вересня 2024 року під час виконання волонтерських обов`язків у складі міжнародної організації він отримав мінно-осколкове поранення, що спричинило численні травми, опіки та інші тілесні ушкодження. У важкому стані він був доставлений до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І. І. Мечникова, де йому проведено операцію та подальше лікування. На момент подання позову відновити стан здоров`я, який був до поранення, не вдалося. Позивач змушений витрачати значні кошти на лікування, реабілітацію та оренду житла, у зв`язку з евакуацією. Вартість оренди житла становить 12 000 грн. щомісяця, без урахування комунальних платежів. У зв`язку з цим сплата аліментів у розмірі частини доходу суттєво обмежує його фінансові можливості для забезпечення лікування та проживання.

У зв`язку з чим, просить зменшити розмір аліментів, установлених рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/6150/15-ц від 21 липня 2015 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця.

Ухвалою судді від 26 березня 2025 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви.

Ухвалою судді від 02 квітня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2025 року на три дні, з дня отримання копії цієї ухвали.

07 квітня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

09 квітня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 10 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року заяву адвоката Саєнка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено. Вирішено про проведення підготовчого засідання у цій цивільній справі, призначеного на 17 червня 2025 року о 09 год. 05 хв. проводити в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 17 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті.

Відзив на адресу суду не надходив.

Представник позивача Саєнко О. М. у судовому засіданні викладені обставини у позовній заяві підтримав, посилаючись на надані до позову докази та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст. 121 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши вступне слово і пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого висновку.

Судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 15).

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2015 року у справі № 428/6150/15-ц з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Северодонецька Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 52-53).

Судом установлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з відповідачем, про що позивачем зазначено у позовній заяві.

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №е14706, який знаходився на лікуванні у центрі судинної нейрохірургії КП «ДОКЛМ «ДОР» убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на лікуванні із діагнозом «МВТ 12.09.24. Вогнепальне поєднане осколкове сліпе поранення правої бічної поверхні шиї з наявністю металевого осколку в проекції каналу хребцевої артерії справа на рівні С6 та з екстравазальною компресією правої хребцевої артерії ВОСП правої кисті з в/переломом основної фаланги II пальця. Точкові ВОСП обох нижніх кінцівок. З вогнепальним переломом правої малогомілкової кістки у н/3 та лівої малогомілкової у с/3. Термічні опіки обох передплічь І-ІІ ст. Стан після операції 12.09.24 МОС перелому основної фаланги ІІ пальця справа. Стан після операції 13.09.24 ПХО поранення шиї. Видалення металевого уламку шиї паравертебрально справа. Травматичний плексіт плечового сплетення справа» (а.с. 6).

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої для виплати компенсації за довготривале лікування ОСОБА_1 , убачається, що дата захворювання 12 вересня 2024 року, яке отримано під час виконання службових обов`язків, знаходження у стаціонарі з 12 вересня 2024 року до 27 листопада 2024 року, діагноз мінно-вибухова травма (12.09.2024) Вогнепальне поєднане осколкове сліпе поранення (а.с. 5)

З матеріалів справи убачається, що відповідно до листа Сіверськодонецького відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 1894 від 07 березня 2025 року, «матеріали виконавчого провадження в паперовому вигляді залишилися за юридичною адресою відділу у м. Сіверськодонецьку Луганської області, яке починаючи з 25.06.2022 є тимчасово окупованою територією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацію, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309. Перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №48407122 по примусовому виконанню виконавчого листа №428/6150/15-ц, виданого 07.08.2015 Сєвєродонецьким міським судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження відкрито 05.08.2015. В рамках зазначеного виконавчого провадження захоли примусового виконання рішення не вживалися. Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати, що міститься в АСВП, станом на 31.05.2024 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Враховуючи наявну інформацію, аліменти перераховувались напряму стягувачу. Надати інформацію про наявність або відсутність заборгованості зі спати аліментів станом на 01.03.2025 неможливо, у зв?язку із відсутністю даних щодо перерахування коштів стятувачу за період з 01.06.2024 по 28.02.2025. В АСВП відсутні відомості щодо письмових звернень стягувача» (а.с. 7).

Також в матеріалах справи наявний договір оренди квартири від 11 грудня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_5 , надалі «Орендодавець», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , надалі «Орендар», уклали цей договір, у тому числі, про те, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування квартиру АДРЕСА_2 , надалі строком на два роки. З п. 3.1 Договору убачається, що за користування квартирою Орендар вносить щомісячну плату в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень (а.с. 8).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Разом з тим, статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді цієї категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України" вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи впливає ця зміна на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінилися сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на ті обставини, що позивач отримав тяжкі ушкодження внаслідок виконання службових обов`язків та перебуває на лікуванні, суд робить висновок про те, що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, визначених за рішенням суду.

У той же час, беручі до уваги наведені позивачем та установлені судом обставин справи, а також надані позивачем докази щодо зміни його матеріального стану, керуючись при цьому принципом дотримання якнайкращих інтересів дитини, ураховуючи вимоги закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України), суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2015 року у справі № 428/6150/15-ц, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/6 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та будь-яких доказів на спростування зазначених позивачем відомостей суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2015 року у справі № 428/6150/15-ц, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/6 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду складено і підписано 23 жовтня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна