Дата документу 20.10.2025
Справа № 501/4444/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року суддя Чорноморського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного - процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам викладеним у ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Альтернативна підсудність справ про розірвання шлюбу визначена ч.2 ст.28 ЦПК України, за якою позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач вказує в позові, що у неї на утриманні є неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак доказів того, що відповідач є батьком дітей не надано.

Також, будь-яких доказів зареєстрованого проживання (перебування) на території м.Чорноморська дітей, а також, того, що діти перебувають на її утриманні, до матеріалів позовної заяви позивач не додала.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У зв`язку з цим, виходячи з аналізу ст.ст.27, 28 ЦПК України, місцезнаходження майна відповідача або останнє відоме зареєстроване місце його проживання чи перебування в Україні майна мають бути встановлені достеменно. При цьому для застосування правил альтернативної підсудності також мають бути надані докази наявності на утриманні позивача дітей (копії сівідоцтв про народження) або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

В протилежному випадку суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст.190 ЦПК України, які полягають в обов`язку надіслати ухвалу про відкриття провадження у справі учасникам справи, в тому числі і відповідачу.

При цьому звертається увага на те, що тільки після достовірного встановлення останнього відомого місця реєстрації проживання (перебування) відповідача або місця його постійного заняття (роботи), місцезнаходження його майна, суд має право в порядку ч.10 ст.187 ЦПК України здійснити виклик такої особи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з інформацією відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 17.10.2025 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернулась саме до Чорноморського міського суду Одеської області та в позовній заяві зазначає місце реєстрації/проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1907230 від 20.10.2025 відповідача ОСОБА_2 за вказаними параметрами не знайдено.

Доказів проживання та реєстрації відповідача на території м.Чорноморська Одеської області позивачем також не надано, що необхідно для визначення підсудності по цій справі, тому даний недолік має бути усунений.

У зв`язку з цим звертається увага на те, що серед доданих до позовної заяви документів відсутні відомості про місцезнаходження майна відповідача.

Таким чином у позові слід вказати місцезнаходження його майна із доказовим підтвердженням, а також інші реквізити сторін та інших учасників справи, визначені п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, зі свідоцтва про шлюб встановлено, що відповідач позивач є громадянином Республіки Ірак, ОСОБА_5 .

Таким чином встановлено, що до суду подано позов про розірвання шлюбу між іноземцем та громадянином України.

Враховуючи вказане вище, суд вважає, що у позовній заяві не викладено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Приписами ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Таким чином позивачу необхідно належним виправити недоліки позовної заяви та обґрунтувати наявність підстав для звернення саме до цього суду з врахуванням зазначених вище норм законодавства та відповідним доказовим підтвердженням.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 95, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко