Справа № 175/7319/25
Провадження № 2/175/1704/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в селищі Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про скасування запису про наявність речового права,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2025 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про скасування запису про наявність речового права.

В своєму позові позивач зазначає, що з метою будівництва житлового будинку за договором купівлі продажу від 25.04.2013р. №2-1830 придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного договору відчужувана земельна ділянка оглянута Покупцем ОСОБА_1 , недоліків, які перешкоджають використанню земельної ділянки за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Будь-які будівлі, споруди або інші об`єкти нерухомого майна на земельній ділянці відсутні. Відомості про придбання та реєстрацію права власності на земельну ділянку внесені до ДРРП. Управлінням містобудування та архітектури Краматорської міської ради позивачу виданий будівельний паспорт № НОМЕР_1 від 07.05.2014р. на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 . В 2021 році позивачем на придбаній земельні ділянці був побудований одноповерховий будинок загальною площею 82,5 м2, житлова площа 34,4 м2, нежитлова (допоміжна) площа 48,1 м2, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 24.12.2021р. вх.№ІУ29 та зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта на Порталі державної електронної системи у сфері будівництва. 30.11.2021р. за замовленням Позивачки виготовлений технічний паспорт будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з наступними характеристиками: - одноповерховий; - кількість житлових кімнат 3 шт.; - загальна площа 82,5 м2, житлова площа 34,4 м2, допоміжна - 48,1 м2. Для державної реєстрації права власності на вказаний будинок 30.12.2021р. Позивачка звернулась до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Проте, рішенням від 05.01.2022р. №62742374 відмовлено у державній реєстрації права власності у зв`язку із наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Причиною відмови є те, що відповідно до інформації з ДРРП земельна ділянка площею 0,0811 га (кадастровий номер :00:003:0018) за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить Позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2013р. №2-1830. В той же час в ДРРП містяться відомості про зареєстроване за ОСОБА_2 право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2. Відсутність на придбаній Позивачкою земельній ділянці будинку, ніби-то належного ОСОБА_2 простежується та відповідно підтверджується хронологією укладених договорів купівлі-продажу, а саме: 1) відповідно до договору купівлі-продажу ВАК №159975, від 08.05.2003р, посвідченого Першою Краматорською ДНК №1-4034 будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 (вказаний договір зазначений в Інформації з ДРРП від 27.09.2023р.); 2) відповідно до договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 22.08.2008р. №1-1754 ОСОБА_4 купила у ОСОБА_2 будинок та земельну ділянку що розташовані по АДРЕСА_1 (вказаний договір зазначений в Державному акті на право власності на земельну ділянку). Проте, відповідно до Звіту про грошову оцінку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 від 24.03.2011 року (замовник ОСОБА_4 ) зазначено, що оцінювана ділянка має наступні параметри: - площа 811 м2; - щільність забудови 0%, що підтверджує відсутність будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2 на вказаній ділянці; 3) відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.03.2011р. №1-2266, посвідченого посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської ДНК Уваровою Г.І., ОСОБА_3 купив у ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 . З довідки БТІ м. Краматорська від 14.02.2011р. вих. №302 вбачається, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 25.03.2011р. на земельній ділянці відсутні житловий будинок та надвірні споруди; 4) відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2013р. №2-1830, посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської ДНК Фареник О.О., ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 . Таким чином, з вказаної хронології вбачається, що вже при укладенні договору купівлі-продажу в 2011р. житловий будинок на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 був відсутній, що підтверджується копією довідки БТІ м. Краматорська від 14.02.2011р. вих. №302 та Звітом про грошову оцінку земельної ділянки від 24.03.2011р. Тобто, на момент придбання Позивачкою вказаної земельної ділянки будинку на ній вже не було і земельна ділянка придбавалась саме з метою будівництва нового будинку. Крім того в ДРРП за адресою АДРЕСА_1 міститься інформація про житловий будинок загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2, тобто відмінним від характеристик побудованого Позивачкою будинку. 08 вересня 2024 року позивач зверталась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на будинок, проте, рішенням від 05.05.2025р. у справі №175/13769/24 (провадження №2/175/2226/24) відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки обрано неналежний спосіб захисту цивільного права; з позовної заяви вбачається, що фактично перешкодою для позивачки у оформленні права власності на новозбудований будинок - є наявність запису про право власності майна за вказаною адресою за відповідачкою ОСОБА_2 , з огляду на що належним способом захисту права має бути позов про скасування відповідного запису про наявність речового права за іншою особою, враховуючи надані до вказаного позову акти, про відсутність будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2, зареєстрованого за ОСОБА_2 . Умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статті 349 ЦК є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідна заява власника майна про внесення запису до ДРРП. Проте ОСОБА_2 не звернулась із заявою про внесення відомостей до ДРРП про знищення майна, а Позивачка не може ініціювати питання про скасування запису про наявність речового права за ОСОБА_2 . Наявність запису про право власності ОСОБА_2 на будинок за адресою АДРЕСА_1 , який фактично зруйнований перешкоджає Позивачці зареєструвати право власності на новозбудований будинок. Оскільки в досудовому порядку вирішити дане питання не можливо, тому належним захистом прав Позивачки є звернення до суду з позовною заявою про скасування відповідного запису про наявність речового права за іншою особою, враховуючи акти, про відсутність будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2, зареєстрованого за ОСОБА_2 . Враховуючи зазначене позивач ОСОБА_1 просила суд скасувати запис про наявність речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 , а саме будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 154886.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2025 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою від 24 вересня 2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, відзив на позов у встановлений судом строк не надавала.

Представник відповідача Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до суду не з`явився, про час та дату повідомлявя належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВАК №159975, від 08.05.2003 року, посвідченого Першою Краматорською ДНК за №1-4034

Відомості про вказаний вище договір зазначені в Інформації з ДРРП від 27.09.2023 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 22.08.2008 року, посвідченого за №1-1754 ОСОБА_4 купила у ОСОБА_2 будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відомості про договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 22.08.2008 року №1-1754 зазначені в Державному акті на право власності на земельну ділянку від 22 березня 2011 року серія ЯЛ № 936208.

Відповідно до Звіту про грошову оцінку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , виконаного за замовленням колишнього власника ОСОБА_4 , оцінювачами ТБ «Мегаполіс» від 24.03.2011 року зазначено, що оцінювана ділянка має наступні параметри - площа 811 м2; - щільність забудови 0%.

Суд вважає слушними доводи Позивачки з приводу того, зміст Звіту про грошову оцінку земельної ділянки від 24.03.2011 року підтверджує відсутність будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2 за адресою АДРЕСА_1 станом на дату проведення обстеження та оцінки - 24.03.2011 року.

25.03.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №1-2266, посвідчений державним нотаріусом Першої Краматорської ДНК Уваровою Г.І., відповідно до якого ОСОБА_3 купив у ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 .

З довідки БТІ м. Краматорська від 14.02.2011р. вих. №302 вбачається, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 25.03.2011р. на земельній ділянці відсутні житловий будинок та надвірні споруди.

25.04.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2013р. №2-1830, посвідчений державним нотаріусом Першої Краматорської ДНК Фареником О.О., відповідно до якого ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22 березня 2011 року серія ЯЛ № 936208.

Відповідно до інформації з ДРРП земельна ділянка площею 0,0811 га (кадастровий номер :00:003:0018) за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2013р. №2-1830.

Управлінням містобудування та архітектури Краматорської міської ради Позивачці виданий будівельний паспорт № НОМЕР_1 від 07.05.2014р. на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В 2021 році Позивачкою ОСОБА_1 на придбаній земельні ділянці був побудований одноповерховий будинок загальною площею 82,5 м2, житлова площа 34,4 м2, нежитлова (допоміжна) площа 48,1 м2, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 24.12.2021р. вх.№ІУ29 та зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта на Порталі державної електронної системи у сфері будівництва.

30.11.2021р. за замовленням ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з наступними характеристиками:

- одноповерховий;

- кількість житлових кімнат 3 шт.; - загальна площа 82,5 м2, житлова площа 34,4 м2, допоміжна - 48,1 м2.

В той же час, в ДРРП містяться відомості про зареєстроване за ОСОБА_2 право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2.

Проте, із змісту досліджених судом наведених вище доказів, зокрема, копії довідки БТІ м. Краматорська від 14.02.2011р. вих. №302 та копії Звіту про грошову оцінку земельної ділянки від 24.03.2011 року переконливо вбачається, що вже в 2011 році житловий будинок на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 був відсутній; на момент придбання позивачкою ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки будинку на ній вже не було і земельна ділянка придбавалась саме з метою будівництва нового будинку.

Суд вважає за доцільне звернути увагу і на те, що інформація, яка міститься в ДРРП про житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (загальна площа - 39,4 м2, житлова площа - 19,0 м2) є відмінною від технічних характеристик побудованого Позивачкою будинку, зазначених в технічній документації.

Рішенням Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 05.01.2022р. №62742374 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на побудований житловий будинок у зв`язку із наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження - відповідно до інформації з ДРРП земельна ділянка площею 0,0811 га (кадастровий номер :00:003:0018) за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2013р. №2-1830, в той же час в ДРРП містяться відомості про зареєстроване за ОСОБА_2 право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2.

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025р. у справі №175/13769/24 (провадження №2/175/2226/24) ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на збудований будинок з посиланням на те, що нею обрано неналежний спосіб захисту цивільного права. Рішення про відмову у задоволенні позовних вимог аргументовано тим, що фактично перешкодою для позивачки у оформленні права власності на новозбудований будинок є наявність запису про право власності майна за вказаною адресою за відповідачкою ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статті 349 ЦК є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідна заява власника майна про внесення запису до ДРРП.

Із змісту положень Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що за загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, таке право припиняється з моменту внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявою власника.

Виключно власник має право на звернення із заявою про державну реєстрацію припинення права власності на нерухомість у зв`язку з її знищенням. Звернення до державного реєстратора інших осіб, які не є власниками об`єкта, буде порушенням права власника на мирне володіння майном.

Відповідно до приписів ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду:

- рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В Постановах Великої Палати ВС від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 04.09.2018 у справі №915/127/18 зазначено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування). Отже, ця редакція Закону передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав; скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Якщо суд установить, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та немає встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису щодо проведеної державної реєстрації права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому, на думку більшості суддів Великої Палати Верховного Суду, за позовом про скасування запису щодо проведеної державної реєстрації права оренди відповідачем є не суб`єкт державної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис.

З матеріалів справи вбачається і позивачем доведено, що вона звернулась до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, але отримала відмову, оскільки ОСОБА_2 не внесено відомостей до ДРРП про знищення будинку і на теперішній час внести вказані зміни неможливо у зв`язку із відсутністю у останньої правовстановлюючих документів на житловий будинок загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2.

Для подальшого оформлення права власності на новозбудований будинок Позивачці необхідно усунути суперечності, що містяться в ДРРП, а оскільки Позивачка не має права ініціювати питання про скасування запису про наявність речового права за ОСОБА_2 іншого шляху, окрім скасування відповідного запису про наявність речового права за іншою особою, враховуючи акти про відсутність будинку загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2, зареєстрованого за ОСОБА_2 в судовому порядку, не існує.

До позову надані докази того, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 82,5 м2, житловою площею 34,4 м2, допоміжною площею 48,1 м2 здійснено Позивачкою ОСОБА_1 з дотриманням встановлених будівельних норм і правил, проте, вона позбавлена можливості оформити право власності на збудований будинок з наведених вище причин.

Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приймаючи до уваги вищенаведене у сукупності, з метою захисту права власності позивачки, враховуючи позицію відповідачки ОСОБА_2 , яка в повному обсязі визнала позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 як законних та обгрунтованих.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач виявив бажання залишити судові витрати по сплаті судового збору за собою, подавши відповідну заяву через свого представника, суд дійшов висновку про можливість задоволення зазначеної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про скасування запису про наявність речового права - задовольнити.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про наявність речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 , а саме на будинок загальною площею 39,4 м2, житловою площею 19,0 м2 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 154886.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко