Справа № 472/980/25
Провадження №2/472/578/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про передання майна в натурі та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про передання майна в натурі та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги представник позивача ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_3 . Її смерть була зареєстрована 05 вересня 2007 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про що складено за відповідний актовий запис № 40.

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складу якої, в силу вимог ст. 1218 ЦК України, увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зокрема, до складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 5,7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Кудрявцівської) селищної ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, яке було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим 29.03.2002 р. Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області.

ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, а тому право на спадкування після її смерті отримали спадкоємці за законом. У ОСОБА_3 дітей не було, у шлюбі вона офіційно ні з ким не перебувала, її батьки померли раніше за неї, близьких родичів не мала. За такого, право на спадкування за законом після її смерті отримала ОСОБА_1 , яка проживала разом із спадкодавцем, як членом однієї сім`ї більше п`яти років, а саме починаючи з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог вищевказаних норм права Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу в Миколаївській області Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Разом з тим, нотаріус поставив під сумнів факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не менше п`яти років, та зауважив, що кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є проживання осіб однією сім`єю зі спадкодавцем. За такого, нотаріус роз`яснив ОСОБА_1 про необхідність звернення до суду з відповідною заявою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини не менше п`яти років.

17 квітня 2025 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено Рішення у цивільній справі № 472/1354/24 за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, яким вирішено: «Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, починаючи з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ». Рішення набрало законної сили 19 травня 2025 року,

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку.

На підставі поданої нею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом, на виконання п. 2 п.п.. 2.1. гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 відповідно до якого спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла засобами поштового зв`язку або технічними засобами електронних комунікацій) першою заяви (вимоги кредиторів), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового та/або спільного майна: ... про видачу свідоцтва про право на спадщину, було заведено спадкову справу за фактом смерті ОСОБА_3 № 25/2025.

У зв`язку з тим, що вказаній земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, нотаріус надав запит для розроблення технічної документації на земельну ділянку та отримання витягу з Державного земельного кадастру.

Разом з тим, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Позивачу стало відомо, що Рішенням від 14.03.2017 р., ухваленим Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі 472/1186/16-ц було визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області , у вигляді земельної ділянки площею 5,78 гектарів, кадастровий номер :02:000:0043, розташованої в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71.

Про наявність вказаного рішення Позивачці відомо не було, оскільки спадкова земельна ділянка з її володіння не вибувала, з часу отримання її ОСОБА_3 й до сьогоднішнього дня.

Разом з тим, 08 серпня 2025 року нотаріусом, за місцем заведення спадкової справи, було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю спадкового майна.

Просить суд передати ОСОБА_1 від Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 04376044; місцезнаходження юридичної особи: селище Веселинове, вул. Мозолевського, 14, Вознесенський район Миколаївська область) в натурі земельну ділянку площею 5, 7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Токарівської) селищної ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якої було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71 та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5, 7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Токарівської) селищної ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, успадковану нею після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якої було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71.

Ухвалою від 25 серпня 2025 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

01 жовтня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Губська Ю.О. не з`явилися, але до суду від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Але до суду від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівського селищної ради Андрія Стаднічук надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_3 . Її смерть була зареєстрована 05 вересня 2007 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про що складено за відповідний актовий запис № 40. (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Зокрема, до складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 5,7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Кудрявцівської) селищної ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, яке було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим 29.03.2002 р. Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області. (а.с. 16).

На виконання вимог закону ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. з заявою про прийняття спадщини. Ознайомившись з документами, нотаріус рекомендувала заявниці звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

17 квітня 2025 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено Рішення у цивільній справі № 472/1354/24 за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, яким вирішено: «Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, починаючи з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ». Рішення набрало законної сили 19 травня 2025 року (а.с. 18-20).

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку.

08 серпня 2025 року за вих № 145/02-31 нотаріусом, за місцем заведення спадкової справи, було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю спадкового майна (а.с. 13).

Рішенням від 14.03.2017 р., ухваленим Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі 472/1186/16-ц було визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області , у вигляді земельної ділянки площею 5,78 гектарів, кадастровий номер :02:000:0043, розташованої в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71 (а.с. 21-22).

Так, згідно з положеннями Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1277 ЦК України та ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Ч. 4 ст. 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Зміст зазначених норм права свідчить про те, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою.

Згідно ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

З аналізу висновків Верховного суду викладених у відповідних Постановах, вбачається, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16; пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18; пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 у справі № 334/3161/17).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17).

П. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути є визнання права.

Ч. 1 ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018у справі№338/180/17,від 11.09.2018у справі№905/1926/16та від30.01.2019 у справі№569/17272/15-ц).

Враховуючи викладене, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про передання майна в натурі та визнання права власності на спадкове майно, знайшло своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 77- 81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про передання майна в натурі та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 04376044; місцезнаходження юридичної особи: селище Веселинове, вул. Мозолевського, 14, Вознесенський район Миколаївська область) в натурі земельну ділянку площею 5, 7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Токарівської) селищної ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якої було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5, 7786 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської (раніше Токарівської) селищної ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0043, успадковану нею після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якої було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030350, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський