Провадження №2/521/3798/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.,

за участю секретаря судового засідання Каліній П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики у розмірі 211947,70 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.03.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №/644340. Договір було підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 21.01.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21012022, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» (п.1.1. Договору факторингу) належне йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать Клієнту. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 23200 грн., з яких: 5800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 17400,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 06.03.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-2751652. Договір було підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 27.09.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 15830,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 10830,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

06.03.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № . Договір було підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 06.03.2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту віж 06.03.2021 року. 22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22/06-22 відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою позики, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ІНФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 90177,50 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 83177,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 12.03.2021 року між ТОВ « ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /391266. Договір було підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ГОУФІНГОУ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 14000,00 грн., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

17.03.2021 року між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13153-03/2021. Договір було підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 29.10.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29102021, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 32000 грн, з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 24000 грн. сума заборгованості за відсотками.

17.03.2021 року між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1898259. Договір було підписано електронним підписом позичальника та був надісланий на номер мобільного телефона. 14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 33880 грн, з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 23880 грн. сума заборгованості за відсотками.

02.04.2021 року між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 2-31894. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п.11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. 14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою позики, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 2860,20 грн., з яких: 900,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1960,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

За вказаними кредитними договорами та договорами позики позичальник повинен був повернути кредити, позики, сплатити проценти за користування кредитами (позиками) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, однак, свого обов`язку відповідач не виконав, у зв`язку з чим, представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Представник позивача ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, при поданні позову просив розглянути справу за його відсутності.

04.01.2023 року відповідачкою надано до суду відзив . Змістом відзиву відповідач ОСОБА_1 вважає недоведеним суми заборгованості за кредитними договорами, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами, висловлює непогодження з природою фінансових договорів, наголошує на значному перевищенні відсотків пропорційно до тіла кредиту, вважає пропущеним термін позовної давності.

В подальшому з боку представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. 19.06.2025 року надійшов відзив на позовну заяву .

У відзиві представник відповідача наголошує, що на тому, що відповідач не була поінформована матеріалами справи, ухвалу про відкриття провадження не отримувала. Суд не приймає до уваги відзив, наданий представником відповідача адвокатом Зачепіло З.Я., так як матеріали справи містять відзив відповідача, датований 04.01.2023 року, підписаний ОСОБА_1 , поданий безпосередньо через канцелярію суду за вх.№575, що спростовує необізнаність відповідача про слухання справи з її участю.

Відповідачка та її представник в судові засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації відповідача та доставки до кабінету в у підсистемі Електронний суд, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання».

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом ч. 1статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Судом встановлено, що 04.03.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №/644340, відповідно до умов якого, Товариством було надано позичальнику позику у сумі 5800,00 грн. строком на 30 днів тобто до 02.04.2021 зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 2,5 % в день.

21.01.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21012022 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Щ одо стягнення процентів за вказаним кредитним договором суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № /644340 від 04.03.2021 в розмірі 17400 грн..

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № /644340 від 04.03.2021 , то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 4350,00 грн., які і підлягають до стягнення.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/644340 від 04.03.2021 р., укладеним ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 , в сумі 10150 грн. 00 коп., яка складається з 5800 грн суми основної заборгованості та 4350 грн сума заборгованості за відсотками.

Також судом встановлено, що 06.03.2021 року. між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-2751652, відповідно до умов якого, Товариством було надано відповідачу кредит сумі 5000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,81 % в день.

27.09.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Щодо стягнення процентів за вказаним кредитним договором суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № № 00-2751652 в розмірі 10830,00 грн.

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № № 00-2751652, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 2707,50 грн., які і підлягають до стягнення.

Враховуючи умови договору, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 00-2751652 від 06.03.2021 року, укладеним між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 , в сумі 7707,50 грн. 20 коп., з яких 5000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2707 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками.

Також судом встановлено, що 06.03.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № /2, відповідно до умов якого, Товариством було надано позичальнику кредит у сумі 7000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 1,75% в день.

22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22/06-22 відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою позики, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ІНФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № № /2 в розмірі 83177,50 грн.

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № № , то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 3675,00 грн., які і підлягають до стягнення.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № від 06.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 в сумі 10675 грн. 00 коп., з яких 7000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою позики, 3675 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Також судом встановлено, що 12.03.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /391266, відповідно до умов якого, Товариством було надано позичальнику суму 3500,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % в день.

08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ГОУФІНГОУ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № /391266 в розмірі 10500,00 грн.Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № /391266, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 2625,00грн., які і підлягають до стягнення.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № /391266 від 12.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , в сумі 6125 грн. 00 коп., з яких 3500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2625 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Також судом встановлено, що 17.03.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13153-03/2021, відповідно до умов якого, Товариством було надано позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % в день.

29.10.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29102021, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № 13153-03/2021 від 17.03.2021 в розмірі 24000,00 грн.Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № 13153-03/2021, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 6000,00грн., які і підлягають до стягнення.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 13153-03/2021 від 17.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 в сумі 14000 грн. 00 коп., з яких 8000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 6000 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Також судом встановлено, що 17.03.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1898259, відповідно до умов якого Товариством було надано позичальнику кредит у сумі 10000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № 1898259 в розмірі 23880,00 грн.Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № 1898259, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 5700,00грн., які і підлягають до стягнення.

14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1898259 від 17.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в сумі 15700 грн. 00 коп., з яких 10000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2370 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Також судом встановлено, що 02.04.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 2-31894, відповідно до умов якого, Товариством було надано позичальнику позику у сумі 900,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 1,8 % в день.

14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою позики, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів.

Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором № 2-31894 в розмірі 1960,20 грн.Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

Що стосується нарахованих банком відсотків, за кредитним договором № 2-31894, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 30 днів), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів понад вказаний період суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 486,00грн., які і підлягають до стягнення

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2-31894 від 02.04.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в сумі 1386 грн. 00 коп., з яких 900 грн. 00 коп заборгованість за основною сумою позики, 486 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 62413 грн. 50 коп. (10150 грн. 00 коп. + 7707 грн. 50 коп. + 10675 грн. 00 коп. + 6125 грн. 00 коп. + 14000 грн. 00 коп. + 12370 грн 00 коп. + 1386 грн 00 коп).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної суми вимог, а саме у розмірі 936 гривень 13 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, ) заборгованість у загальному розмірі 62413 (шістдесят дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 50 коп., в т.ч.:

1. заборгованість за кредитним договором №/644340 від 04.03.2021 року, укладеним між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЕВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 , в розмірі 10150 грн 00 коп., з яких:

-5800 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом,

-4350 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками;

2. заборгованість за кредитним договором № 00-2751652 від 06.03.2021 р., укладеним між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 , в розмірі 7707 грн. 50 коп., з яких:

- 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 2707 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками;

3. заборгованість за договором позики № від 06.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , в розмірі 10675 грн., з яких:

- 7000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу;

- 3675 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками;

4. заборгованість за кредитним договором № /391266 від 12.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , в розмірі 6125 грн., з яких:

- 3500 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 2625 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками;

5. заборгованість за кредитним договором № 13153-03/2021 від 17.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , в розмірі 14000 грн., 00 коп., з яких:

- 8000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

6. заборгованість за договором позики № 1898259 від 17.03.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , в розмірі 12370 грн., 00 коп., з яких:

- 10000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу;

- 2370 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

7. заборгованість за договором позики № 2-31894 від 02.04.2021 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , в розмірі 1386 грн., 00 коп., з яких:

- 900 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу;

- 486 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 936 (дев`ятсот тридцять шість) гривень 13 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення складено 29.09.2025 року.

Головуючий: