УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025року

м. Київ

справа № 473/4098/25

провадження № 61-12480ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона калина - 11» про визнання недійсним рішення про створення об`єднання та скасування державної реєстрації об`єднання,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Червона калина 11», в якій просив визнати недійсним рішення співвласників семидесятиквартирного будинку АДРЕСА_1 від 20 липня 2016 року про створення ОСББ «Червона калина 11»; скасувати державну реєстрації ОСББ «Червона калина 11», зареєстрованого на підставі зазначених зборів.

В обґрунтування позову зазначив, що з 06 серпня 2025 року на підставі договору дарування ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . 20 липня 2016 року у вказаному будинку створено ОСББ «Червона калина - 11». Вказував, що при створенні Об`єднання порушено вимоги Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», оскільки не всі власники квартир, у тому числі попередня власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення установчих зборів; не всі власники брали участь в установчих зборах. Також будинок є непридатним для проживання, що робить створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку при таких умовах необґрунтованим та неможливим за змістом чинного законодавства.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року, ОСОБА_1 відмовлено у відкриті провадження за його позовною заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ініційований позивачем спір має розглядатися у порядку господарського судочинства. З позову вбачається, що він звертається до суду за захистом своїх прав як співвласник багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 до інших співвласників даного будинку, тобто як до членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з приводу оскарження рішення, прийнятого зборами співвласників багатоквартирного будинку, оформлене протоколом від 29 квітня 2016 року №1. Оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, наведений спір має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення, а справу передати для розгляду до суду першої інстанції за правилами цивільного судочинства.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно визнали спір господарським. Позивач є фізичною особою - співвласником житла, не є суб`єктом господарювання. Позовні вимоги спрямовані на захист особистих прав як власника житла, а не на захист корпоративних чи господарських прав. Відмова у відкритті провадження фактично позбавила заявника можливості реалізувати своє законне право на захист, гарантоване статтею 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон про ОСББ передбачає створення ОСББ лише у житлових будинках, придатних для проживання там та експлуатації. Створення ОСББ у будинку, який фактично не має елементарних умов для проживання, суперечить вимогам закону, що є підставою для визнання недійсними рішень установчих зборів та скасування реєстрації об`єднання.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У пункті 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

У частині другій статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків) (стаття 385 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження

№ 12-293гс18, пункт 4.19) від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі №804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, пункт 39)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі № 910/5179/20 (провадження № 12-38гс21) вказано, що «прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до статей 6, 10 Закону № 2866-ІІІ, стосується створення та управління ОСББ як юридичною особою, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ судам господарської юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України».

Ураховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його права як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на його думку, створенням юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18) і підстав для відступлення від такої позиції немає. Враховуючи викладене вище, позов ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення установчих зборів та запису проведення державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження

№ 14-472цс19)).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником квартири у багатоквартирному будинку та звернувся до суду з позовом до ОСББ «Червона калина 11» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників, пов`язаного зі створенням юридичної особи, а також скасування його державної реєстрації.

За таких обставини суди зробили обґрунтований висновок щодо закриття провадження у цій справі, оскільки такий спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі № 473/4098/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко