Єдиний унікальний номер 341/1588/25
Номер провадження 2/341/882/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.,

секретаря судового засідання Габлей А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієвої Нурай до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієва Нурай звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №73261548 в розмірі 17 313,73 грн, з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 274,73 грн сума заборгованості за відсотками, 10 989,00 грн сума заборгованості за пенею, 550,00 грн сума заборгованості за комісією за надання позики. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 28 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, позичальник) було укладено договір позики №73261548 (далі по тексту кредитний договір). 14 червня 2021 між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТзОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) укладено договір факторингу №14/06/21, за яким, ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТзОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №44 від 21.02.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 313,73 грн, з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 274,73 грн сума заборгованості за відсотками, 10 989,00 грн сума заборгованості за пенею, 550,00 грн сума заборгованості за комісією за надання позики.

На даний час відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого утворилася вище зазначена заборгованість. Через неналежне виконанням відповідачем кредитних зобов`язань в позасудовому порядку, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» змушений звернутися до суду із вказаним позовом з метою захисту порушених прав.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 22 жовтня 2025 року.

Заяв та клопотань у справі від учасників процесу до суду не надходило.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника ТзОВ «ФК «ЄАПБ», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач 22.10.2025 року надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково. В майбутньому має намір сплатити заборгованість в частині тіла кредиту та процентів, а в задоволенні іншої частини позовних вимог просив суд відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 28 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №73261548 у формі електронного документа, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису позичальника, шляхом введення одноразового ідентифікатора 27251, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 500,00 грн, з процентною ставкою 0,333 % (фіксована) від суми кредиту за кожний день користування ним, строком кредитування на 15 днів (до 11 листопада 2024 року)(а.с. 5-12).

Підпунктом 2.2.4 кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту 10% від суми наданого кредиту, що складає 550 грн.

14 червня 2021 року між ТзОВ «ФК «ЄАПБ» та ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі по тексту договір факторингу), за яким фактор (ТзОВ «ФК» ЄАПБ») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с.15-17).

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору факторингу та викласти такий пункт у новій редакції, а саме щодо обов`язку клієнта про повідомлення боржників про відступлення права вимоги фактору у 10-денний строк (а.с. 18).

Додатковою угодою № 7 від 13 червня 2022 року до договору факторингу сторони домовилися внести зміни до п. 9.1 договору факторингу та викласти такий пункт у новій редакції, в якій визначили, що даний договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік (а.с. 19).

Також, відповідно до додаткової угоди № 48 від 21 лютого 2025 року до договору факторингу сторони визначили в п. 4 цієї додаткової угоди, що фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, що відступаються згідно реєстру боржників №44 від 21 лютого 2025 року, яка становить 15 % від основної суми заборгованості, що становить 3 164 501,52 грн (а.с. 20). Переказ коштів за умовами цієї додаткової угоди підтверджується платіжною інструкцією від 28.02.2025 року (а.с. 22).

Перехід від клієнта до фактора прав грошової вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги (п. 1.2. договору факторингу).

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №44 підписаний 21 лютого 2025 року (а.с. 21).

Відповідно до реєстру боржників № 44 від 21 лютого 2025 року до договору факторингу ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 313,73 грн, з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 274,73 грн сума заборгованості за відсотками, 10 989,00 грн сума заборгованості за пенею, 550,00 грн сума заборгованості за комісією за надання позики (а.с. 23).

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором №73261548 від 28 жовтня 2024 року, згідно розрахунку наданого позивачем, становить 17 313,73 грн (а.с. 24).

Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не скористався своїми процесуальним правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84 ЦПК України, не надав до суду заперечення та доказів на спростування позовних вимог.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).

Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу за договором позики №73261548 в розмірі 5 500,00 грн, за сумою заборгованості за відсотками у розмірі 274,73 грн, а також 550,00 грн за сумою заборгованості за комісією за дання кредиту.

Вимоги позивача в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача пеню за договором позики №73261548 в розмірі 10 989,00 грн.

Пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в частині стягнення пені в розмірі 10 989,00 грн задоволенню не підлягає в силу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими встановлено звільнення від такого обов`язку позичальників під час дії воєнного стану.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем суду надано не було.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №73261548 в розмірі 6 324,73 грн, з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 274,73 грн сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

В описовій частині позовної заяви позивач також зазначає про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, як ТзОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справ, який становить суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 грн).

До матеріалів справи позивачем було додано платіжну інструкцію від 19.08.2025 року, згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн (а.с. 4), однак інших доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду надано не було, а тому це питання судом при розгляді справи не вирішувалося.

Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 106,13 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 6 324,73 грн (розмір задоволених позовних вимог)*3028,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 17 313,73 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Алієвої Нурай до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, індекс 01032; ; рахунок IBAN: № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за договором позики №73261548 від 28 жовтня 2024 року в розмірі 6 324,73 (шість тисяч триста двадцять чотири гривні 73 копійки), з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 274,73 грн сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: вул.. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, індекс 01032; ; рахунок IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 106,13 (одна тисяча сто шість гривень 13 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 22.10.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА