Провадження № 22-ц/802/1166/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю:

представника заявника адвоката Булат Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, за апеляційною скаргою заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 11.06.2025 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. На обґрунтування заяви вказала, що з жовтня 2007 року вона та ОСОБА_2 проживали разом як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . За час спільного проживання вони з ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; всі свята вони проводили разом в колі друзів та рідних. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у м. Луцьку, перебуваючи на роботі, від нещасного випадку в ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика». 14.03.2025 року вона звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення страхової виплати «одноразової допомоги сім`ї», однак їй було відмовлено у зв`язку з не поданням документів, що підтверджують родинні стосунки померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Просить встановити факт її проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2025 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюб в період часу з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає його незаконним, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що суд не взяв до уваги, що заявниця до жодної з визначених ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» категорій не відноситься, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не створює для ОСОБА_1 умов для отримання страхових виплат у разі смерті потерпілого. Просить рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити, на підставі ст. 315 ЦПК України, без розгляду.

Представник заявника адвокат Булат Ю. В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу заінтересованої особи не визнала та просила залишити її без задоволення. Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року до дня смерті ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 на ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» встановлено, що ОСОБА_2 помер у зв`язку з нещасним випадком на підприємстві.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 5 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Постановою № 3001-25-2від 23 березня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України відмовлено ОСОБА_1 у призначенні страхової виплати «одноразової допомоги сім`ї » у зв`язку з невиконанням п. 5 ч. ІХ «Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». У постанові зазначено, що заявницею документально не підтверджено родинні стосунки померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Для призначення одноразової допомоги сім`ї в разі смерті потерпілого членам сім`ї та особам, які мають право на страхові виплати підстави відсутні.

Заявник ОСОБА_1 у позовній заяві вказала, що встановлення факту їй потрібне для призначення страхової виплати - одноразової допомоги сім`ї.

Заінтересована особа в апеляційній скарзі посилається на ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до якої у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Однак, пункт 1 частини 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлює, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачується: одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги, що встановлення даного юридичного факту не породжує юридичні наслідки.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується довідкою ОСББ «Мальва-Луцьк» вих. № 01 від 10.01.2025 року, відповіддю ГУНП у Волинській області № 30027-25 від 07.03.2025 року, наданою за результатами проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_1 , актами наданих сервісних послуг за абонентським договором № 902357072 від 30.08.2024 року та приймання-передачі обладнання ПрАТ «Датагруп», де контактною особою (абонент)/користувач є ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Докази оцінені судом у їх сукупності. В суді не встановлено спору про право цивільне.

У постанові Верховного Суду 17 січня 2024 року (справа № 759/14906/18) викладений правовий висновок, про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Постанова Верховного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 461/3169/17, на яку міститься посилання в апеляційній скарзі, ухвалена в адміністративній справі і стосується правовідносин, що виникли з приводу призначення пенсії по втраті годувальника.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи та нормах законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права, з правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді