Справа № 372/3783/25
Провадження № 2-1902/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

24 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Санфорд Капітал», в особі представника адвоката Маслюженка М.П., звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №С-001-0 від 14.06.2019 у розмірі 37556,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2019 ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка разом з тарифами та договором комплексного банківського обслуговування складають договірну основу та є публічним договором та договором приєднання.16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладений договір факторингу № 16/11-23, у подальшому 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов яких здійснено перехід права вимоги за договором №№С-001-0 від 14.06.2019. Свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією ОСОБА_1 виконала лише частково, внаслідок чого сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 29645,08 грн, що складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 9973,78 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 19671,30 грн. Крім цього, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 5808,55 грн; три проценти річних в сумі 2102,77 грн.

Також представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлена своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв та клопотань від відповідачки не надходило.

За правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 14.06.2019 уклали угоду №С-001-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою.

Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач виконав лише частково.

Зі змісту довідки про рух коштів, відкритого на ім`я відповідача, вбачається, що остання використовувала надані їй кредитні кошти на власний розсуд, здійснюючи оплату за товари та послуги. Внаслідок чого у відповідача сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 29645,08 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9973,78 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19671,30 гривень.

Між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 16.11.2023 укладений договір факторингу №16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право.

У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно п.2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до витягів з реєстрів боржників до указаних договорів факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-001-0 від 14.06.2019 у сумі 29645,08 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 9973,78 гривень; заборгованість за відсотками в сумі 19671,30 гривень.

Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Надані договори відступлення прав вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги до ОСОБА_1 , які належали первісному кредитору до позивача у справі.

Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав.

Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачеві за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом та за нарахованими відсотками, загальна сума яких складає 29645,08 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 9973,78 грн; заборгованість за відсотками в сумі 19671,30 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 5808,55 грн. та 3% річних у сумі 2102,77 грн. за період з 15.10.2019 по 23.02.2022 року суд зазначає, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на те, що за договором факторингу № 29/12-23, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», не передбачалось передання боргу за інфляційними та 3% річних, а також те, що право стягнення інфляційних витрат та 3% річних виникло у позивача з 29.12.2023 року (дата укладення договору факторингу) суд відмовляє у цій частині позову.

Таким чином, позов ТОВ «Санфорд Капітал» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Згідно наданих документів, встановлено, що між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладений договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024. Згідно п. 1.1 вказаного договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду.

Пунктом 1.2. договору про надання правничої допомоги передбачено, що серед іншого, Адвокатське об`єднання здійснює юридичні дії по стягненню заборгованості третіх осіб перед Клієнтом шляхом складання, підписання та подання до суду позовних заяв.

Пунктом 1.3. зазначеного договору визначено, що перелік Боржників, щодо яких Клієнтом доручається вчинення дій стосовно стягнення заборгованості, сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначають в Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 3.2. цього договору сума гонорару за надання послуг, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг. Пунктом 3.4.3. договору передбачено, що підписані сторонами Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу.

На підтвердження понесених судових витрат по справі, представник позивача разом з позовною заявою надав до суду договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, реєстр боржників від 15.07.2024, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12.08.2024 року, який містить відомості про послуги з правничої допомоги, які були надані. Акт підписаний ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , щодо якого адвокатським об`єднанням було надано правничу допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі документально підтверджені, а тому мають бути стягнені з відповідача на користь позивача у розмірі, пропорційному до задоволеної частини позовних вимог в сумі 5682,96 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, які просить стягнути з відповідача позивач щодо плати послуг поштового зв`язку не відносяться до судових витрат, які охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України.

Необхідність поштового направлення примірника позовної заяви з додатками відповідачу визначено абзацом другим статті 177 ЦПК України, яка передбачає, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відтак, в задоволенні вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданою платіжною інструкцією № 1873 від 04.07.2025.

Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1912,00 грн.

Таким чином, позов ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 274, 280 282, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 29645,08 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9973,78 грн; заборгованості за відсотками в сумі 19671,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1912,00 грн. т витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5682,96 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Г.В.Висоцька