Справа № 180/1670/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Тананайської Ю.А.
за участю секретаря Павлович Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/1670/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді від 21.08.2025 р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
По тексту позовної заяви представник позивача Горна В.І. (діє на підставі довіреності від 27.05.2025 р.) просила розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 17.09.2025 р. та 17.10.2025 р. двічі поспіль не з`явився, про дати розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації шляхом направлення судової повістки, яка повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою» та шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач, в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом подачі відзиву на позов.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дати розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 01.01.2025 р. укладено Кредитнийдоговір (оферти) № 01.01.2025-100001023.
Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.01.2025 р., строком на 155 дні, дата повернення 4.06.2025 року.
Процентна ставка- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування Кредитом. Комісія , повязана з наданням кредиту, - 9% від суми кредиту та дорівнює 540 гривен, яка нараховується в перший день з двох чергових періодів. Неустойка 90 гривень , яка нараховується за кожен день невиконання , неналежного виконання кожного окремого зобовязання незалежно від невиконаного/неналежно виконаного зобовязання.
Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитор надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 хх-хххх-5984.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Матеріали справи свідчать, що Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені в них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до Договору від 01.01.2025 р. та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 6000 грн. строком на 155 дні з дати його надання.
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6 000 грн., по процентам - 7440 грн., по комісії 1620 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Відповідно, суд погоджується з сумою заборгованості по відсотках за користування кредитом та комісією, оскільки їх нарахування передбачено умовами договору між сторонами, та не суперечить нормам законодавства.
Відповідно, суд вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту 6000 грн, процентів за користування кредитом 7440 грн та комісії 1620 грн.
Вирішуючи вимоги про стягнення 3000 гривень неустойки суд враховує наступне.
Відповідно до пункту 17 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) коедитного договору № 01.01.2025-100001023 неустойка 90 грн., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобовязання незалежно від суми невиконанного/неналежно виконаного зобовязання.
При цьому, нарахування неустойки за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 3000 гривень за Кредитним договором нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн неустойки за цим кредитним договором задоволенню не підлягає.
Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню частково.
Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням того,що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору , пропорціно задоволеним вимогам , у розмірі 2020 грн. 01 коп., позов сформовано в системі «Електронний Суд».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2025 року.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» , м.Київ, вул.Саксаганського 133-А

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Суддя: Ю. А. Тананайська