Справа № 487/2667/23
Провадження № 4-с/487/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Самедової Р.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кін А.В. від 16.06.2025 про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кін А.В. від 16.06.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № 7895114 і зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 у справі № 487/2667/23 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування. Рішення суду набрало законної сили 29.04.2024, а 20.05.2024 отримано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Кін А.В. від 28.05.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 78195114 з виконання вказаного виконавчого листа.

23.06.2025 ОСОБА_1 надіслав державному виконавцю заяву, в якій повідомив про смерть боржниці ОСОБА_2

17.07.2025 він отримав лист від старшого державного виконавця Кін А.В. від 07.07.2025 № 81319 20.11-34/10, де зазначено, що постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 . Проте вказану постанову ОСОБА_1 не отримував.

На думку ОСОБА_1 постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена без законних підстав, порушує його права як стягувача. Державний виконавець послався на п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Проте цей Закон посилання виконавця на п. 3 ч. 1 ст. 39 не передбачає. Крім того, пункт 3 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. А боржник ОСОБА_2 не є юридичною особою, оскільки на день смерті була фізичною особою і саме така особа зазначена у виконавчому документі. Таке підтверджує і сам державний виконавець наприкінці свого вищезначеного листа.

Ухвалою суду від 08.09.2025 скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кін А.В., належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилася, подала письмові заперечення проти скарги ОСОБА_1 , в якій просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 447-1 ЦПК України).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування площею 61, 3 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони залишати на ній транспортний засіб MAZDA 626 седан, державний номер НОМЕР_1 , та шляхом передачі ОСОБА_1 ключа від хвіртки воріт для доступу на подвір`я з вул. Кузнецька. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 400 грн, а всього в сумі 4 473 грн 60 коп.

20.05.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 487/2667/23 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування площею 61, 3 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони залишати на ній транспортний засіб MAZDA 626 седан, державний номер НОМЕР_1 , та шляхом передачі ОСОБА_1 ключа від хвіртки воріт для доступу на подвір`я з вул. Кузнецька.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кін А.В. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження ВП № 78195114 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кін А.В. від 16.06.2025 закінчено виконавче провадження ВП № 78195114 з примусового виконання виконавчого листа № 487/2667/23, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 20.05.2024, на підставі п. 3 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові зазначено, що згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільнного стану громадян щодо запису про смерть, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Актовий запис про смерть № 390 від 04.06.2025.

Відповідно до ст. 15 Закону УКраїни "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Отже, смерть боржника відповідно до зазначеної норми закону визначається як підстава закінчення виконавчого провадження, при чому з`ясування правонаступництва даною нормою права у разі смерті боржника від державного виконавця не вимагається (за змістом даної норми про правонаступництво йдеться у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» не покладає на державного виконавця обов`язку встановлювати осіб, які проживали з боржником на момент його смерті, чи спадкоємців померлого боржника, прийняття/неприйняття ними спадщини, з`ясовувати заведення спадкової справи тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кім А.В., встановивши, що боржник у ВП № 78195114 ОСОБА_2 померла, що відповідні правовідносини не допускають правонаступництва, врахувавши положення п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано прийняла рішення про закінчення виконавчого провадження.

Судом не встановлено неправомірності постанови ВП № 78195114 від 16.06.2025 про закінчення виконавчого провадження, а тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кін А.В. від 16.06.2025 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не було вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 07.10.2025.

Суддя Т.А. Карташева