Провадження № 2-ві/592/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді Литовченка О.В. розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап М.М. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

19.10.2025 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Цуркан В.І. подав заву про відвід судді Косолап М.М. у цивільній справі №592/18522/24, провадження №2/592/3414/25.

Відвід мотивовано тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2025 скасовано заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.12.2024 за позовом ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з призначенням справи до розгляду.

16.10.2025 стороною відповідача подано заяву про залишення позовної заяви без руху, заяву про визначення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та перехід зі спрощеного провадження в процедуру загального позовного провадження, заяву про залучення до участі у справі третіх осіб.

19.10.2025 у ЕК адвоката у підсистемі ЕС ЄСІКС висвітлена ухвала суду від 17.10.2025 № 592/18522/24 (2/592/3414/25), якою залишені без задоволення заяви про залишення позовної заяви без руху та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вказує, що умови зазначення у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету є обов`язковою відповідного до чинного ЦПК України на підставі Закону № 3200-IX від 29.06.2023 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами». Умови доведення позовної заяви з додатками стороною позивача до відповідача за умови подання позову через ЕС ЄСІКС, покладено саме на позивача. Права відповідача порушені, що відбувається з вини головуючого по справі судді.

Зазначає, що наявності порушеного права та не можливості його поновити - від адвоката не залежить можливість поновлення порушеного права та не входить до компетенції адвоката, є підставою для відводу головуючого по справі судді. Посилається на те, що позивач не набув права вимоги за факторингом за відсутності права на таку вимогу.

Викладене, на думку представника відповідача, викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, є підставою для звернення зі скаргою до ВРП.

Надалі представник відповідача посилається на строки подання заяви про відвід з 02.05.2025 з урахуванням вихідних днів 3 та 4 травня 2025 року (субота та неділля), зазначає на прискіпливість з боку інших учасників судового провадження, в тому числі суддів Котелевського районного суду Полтавської області, тому заявляє про доцільність заяви про поновлення процесуального строку.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми у складі судді Косолап М.М. від 21.10.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про відвід судді Косолап М.М. визнано необґрунтованою та передано на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 визначено суддю Ковпаківського районного суду м. суми Литовченка О.В. для вирішення питання про відвід судді Косолап М.М., яка була передана для розгляду 22.10.2025.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначено у статті 36 ЦПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України у заяві про відвід судді не наведено.

У заяві наявні посилання на виникнення сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що на думку представника відповідача є підставою для звернення зі скаргою до ВРП.

Доводи заяви про відвід судді зводяться до незгоди представника відповідача з процесуальними діями суду та вирішенням ухвалою суду від 17.10.2025 заявлених ним клопотань.

Положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, адже стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб спори щодо прав та обов`язків цивільного характеру вирішувались упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поряд з цим незалежність та недоторканність судді гарантують статті 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Слід зазначити, що суд розглядає справи на засадах диспозитивності та змагальності, за яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 13 ЦПК України).

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у справі згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Оскільки обставини, на які посилається представник відповідача - адвокат Цуркан В.І., як на підставу для відводу судді щодо розгляду цивільної справи не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цієї справи, вважаю, що заява про відвід судді Косолап М.М. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36-37, 40, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Косолап Марини Миколаївни від розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко