Справа № 473/3700/25
РІШЕННЯ

іменем України

"17" жовтня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., представниці позивача Шидерової Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

в липні 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 жовтня 2019 року відповідач шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) уклав з позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у межах якого банк відкрив на користь ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250000,00 грн та встановив на його картковий рахунок кредитний ліміт у розмірі 11700,00 грн зі строком користування протягом строку дії кредитної картки (серпень 2024 року), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 38 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом, 0,001 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом протягом Грейс-періоду, комісійну винагороду за видачу готівкових кредитних коштів у розмірі 2,99 %, надання інформації щодо балансу по картковому рахунку (передбачено тарифами банку).

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів та комісії належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11169,18 грн, заборгованість за процентами в розмірі 1375,59 грн, заборгованість за комісією в розмірі 138,54 грн. Крім цього, відповідачу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 596,59 грн, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 75,05 грн, інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасною сплатою кредиту в розмірі 1945,10 грн, інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасною сплатою процентів у розмірі 243,10 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

Представниця позивача Шидерова Н.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Вишневський А.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги банку визнав частково, а саме в частині заборгованості за кредитом.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 29 жовтня 2019 року відповідач шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) уклав з позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у межах якого банк відкрив на користь ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250000,00 грн та встановив на його картковий рахунок кредитний ліміт у розмірі 11700,00 грн зі строком користування протягом строку дії кредитної картки, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 38 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом, 0,001 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом протягом Грейс-періоду.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 уклали між собою кредитний договір, узгодили у ньому усі істотні умови, позичальник підтвердив факт укладення договору та погодження з його умовами своїм підписом.

Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору.

Згідно наданого розрахунку заборгованості заборгованість за кредитним договором становить 15543,15 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 11169,18 грн, заборгованість за процентами в розмірі 1375,59 грн, заборгованість за комісією в розмірі 138,54 грн, 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 596,59 грн, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 75,05 грн, інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасною сплатою кредиту в розмірі 1945,10 грн, інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасною сплатою процентів у розмірі 243,10 грн.

Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком у зв`язку з наступним.

Як убачається з наданого розрахунку, протягом періоду кредитування кредитор нараховував позичальнику комісії (за видачу готівки тощо) та за рахунок внесених ним на виконання умов договору коштів здійснював часткове погашення комісій.

Однак, зі змісту кредитного договору (копії заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) вбачається, що окрім розміру кредитної лінії, узгодженої сторонами процентної ставки за користування кредитом він не містить умов щодо встановлення інших (в тому числі комісій) платежів.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2023 року у справі № 393/126/20 висловлено правовий висновок про те, що паспорт споживчого кредиту взагалі не може вважатися частиною кредитного договору, а є лише інформацією, необхідною позичальнику для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Доказів щодо узгодження та підписання сторонами кредитних відносин інших додаткових документів з встановленням умов щодо сплати комісій матеріали справи не містять.

За встановленого, нарахована комісія не підлягає стягненню, а сплачені відповідачем кошти, зараховані на сплату нарахованих комісій підлягають перерахуванню на оплату заборгованості за кредитом та процентами.

З огляду на викладене, враховуючи передбачену ст. 534 ЦК України черговість погашення заборгованості за грошовим зобов`язанням (спочатку проценти, далі основна сума боргу) заборгованість за кредитним договором становить 12359,86 грн, у тому числі заборгованість за кредитом 11169,18 грн, заборгованість за процентами в розмірі 1190,68 грн (1375,59 грн 184,91 грн (сплачена відповідачем комісія)).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання, яке є грошовим (заборгованість за кредитним договором становить 12359,86 грн, яка згідно наданих позивачем розрахунків, розрахована станом на 21 травня 2020 року), з нього на користь банку також підлягають стягненню:

- 3 % річних за несвоєчасне повернення коштів за період прострочення платежу (з 21 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року (644 дн.) 653,61 грн;

- інфляційні втрати за період прострочення платежу (з 21 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року 2072,67 грн (сукупний індекс інфляції за цей період 116,769%).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2937,16 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місце знаходження: місто Київ, вулиця Володимирська, будинок № 27, ідентифікаційний код: 09322277, заборгованість за кредитним договором від 29 жовтня 2019 року в розмірі 15086,14 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 11169,18 грн, заборгованість за процентами в розмірі 1190,68 грн, 3 % річних за несвоєчасне повернення коштів у розмірі 653,61 грн, інфляційні втрати в розмірі 2072,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місце знаходження: місто Київ, вулиця Володимирська, будинок № 27, ідентифікаційний код: 09322277, судові витрати в розмірі 2937,16 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан