Справа № 490/8892/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Держава Україна (представник: Президент України Зеленський Володимир Олександрович), третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача : Держава США ( представник: Посольство держави США в державі Україна) про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права власності в об`єкті права власності Українського народу, а саме надрах ,-

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Держава Україна (представник: Президент України Зеленський Володимир Олександрович), третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача : Держава США ( представник: Посольство держави США в державі Україна) про відшкодування моральної шкоди, в якому на підставі ст. 3,13 та 19 Констиуції України вимагає від Центрального районного суду м.Миколаєва захистити її права і свободи людини, громадянина, жителя та власника та стягнути з держави Україна на її користь десять мільйонів гривень моральної шкоди , завданої порушенням права власності в об`єкті права власності Українського народу, а саме надрах.

В обгрунтування позовної заяви вказує на те , що при вирішенні спору суд має з`ясувати, серед іншого:

- чи є у неї право власності на об`єкти права власності Українського народу, а саме надрах, оскільки доказом наявності такого права є Конституція України, яка визначає її як співвласника об`єктів власності Українського народу.

- чи порушено це право органами державної влади держави Україна видачею дозволів на використання надр, що підтверджується Кодексом України "Про Надра"

- чи встановлено в Конституції України межі здійснення прав власника органами державної влади держави України по відношенню до об`єктів права власності Українського народу та чи надано органам державної влади держави України право розпоряджатися таким об`єктами або його частинами Українським народом, а якщо встановлено, то коли і на підставі чого.

- чи має процедура розпорядження надрами органами державної влади держави Україна чітко визначену і передбачувану правову підставу в Конституції України

- чи були такі відомості про межі здійснення прав власника до об`єктів права власності Українського народу доступними їй та чи повідомлено позивачку про правові наслідки використання надр без її дозволу та Українського народу у відповідності до принципу верховенства права.

- чи давав Український народ право розпорядження на надра органам державної влади України в тому числі і право передовіряти таке право розпорядження надрами новоутвореним державним органам.

- чому позивачці українкі не виплачувалась орендна плата від використання її частини в об`єктах права власності Українського народу, а саме надр, державою Україна за незаконну і самовільну експлуатацію об`єктів власності Українського народу.

- чому для достатнього життєзабезпечення позивачка не отримує вільно її газ, електроенергію і воду, натурою, безоплатно у розмірі соціальної норми на одну людину, а все що більше соціальної норми після продажу газу, електроенергії і води у вигляді комерційного не отримує свій прибуток на її банківський рахунок з 1996 року не отримувала ні копійки.

В якості правового обґрунтування підстав позову позивач посилається на статті 1166, 1173 та 1174 Цивільного кодексу України, якими передбачено відповідальність за завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, у тому числі з боку органів державної влади та їх посадових осіб.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на те, що держава Україна є рівноправним учасником цивільно-правових відносин, а також на нікчемність правочинів, укладених від імені відповідачів відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, та порушення її права власнсоті шляхом незаконного видобутку корисних копалин та незаконне надання їх в корситуванні іншим оосбам.

Отже, положення статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою позивач може пред`явити позов також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування або за місцем заподіяння шкоди, у даному випадку не підлягають застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй заяві зазначає місцем реєстрації відповідача Державу Україну, представником якої є Президент України Зеленський В.О., місцезнаходження якої: м. Київ, вул. Банкова, 11, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки за результатами отриманої судом інформації встановлено, що місце перебування відповідача знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому цивільна належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду міста Києва.

За таких підстав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держава Україна (представник: Президент України Зеленський Володимир Олександрович), третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача : Держава США ( представник: Посольство держави США в державі Україна) про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права власності в об`єкті права власності Українського народу, а саме надрах передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.31, ч.9 ст.187 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держава Україна (представник: Президент України Зеленський Володимир Олександрович), третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача : Держава США ( представник: Посольство держави США в державі Україна) про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права власності в об`єкті права власності Українського народу, а саме надрах передати на розгляд за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Гуденко О.А.