ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5706/25 Справа № 187/407/25 Суддя у 1-й інстанції - Караул О. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка»

на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2025 року про повернення заяви позивачеві, у складі судді Караула О.А.

у справі за позовом Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2025 року позов КС «Українська кредитна спілка» повернуто позивачеві на підставі положень пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підставі для відкриття провадження у справі, оскільки позивач всупереч положенням статті 188 ЦПК України об`єднав позовні вимоги, які ґрунтуються на трьох різних договорах, без дотримання встановлених законодавством правил їх об`єднання.

Не погодившись з такою ухвалою суду, КС «Українська кредитна спілка» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитною спілкою були дотримані всі вимоги норм діючого законодавства при зверненні з відповідним позовом до суду. Зосереджуючи увагу на змісті пред`явленого позову до відповідача по зобов`язанням, що виникли в стислий проміжок часу та є тотожними між собою, вважає досить обґрунтованим розгляд заявленого позову одного кредитора до до одного боржника в порядку одного провадження, незважаючи на кількість кредитних договорів. Крім того, об`єднання в одному позові декількох однорідних заявлених вимог сприяє економіці процесуальних засобів і є перешкодою для прийняття судом протилежних рішень. Додатково посилається на допущення зловживання судом процесуальним правом, зокрема, не з`ясування можливості роз`єднання заявлених вимог для їх окремого розгляду, чим обмежив права позивача на доступ до правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2025 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме: за договором про споживчий кредит № 882дм від 22 жовтня 2020 року у розмірі 13153,88 грн., за договором про споживчий кредит № 898дм від 08 грудня 2020 року у розмірі 19868,76 грн., за договором про споживчий кредит № 910дм від 15 березня 2021 року у розмірі 33108,85 грн.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у позові об`єднано вимоги, які ґрунтуються на трьох різних договорах, тобто позивачем всупереч положенням статті 188 ЦПК України об`єднано позовні вимоги без дотримання встановлених законодавством правил їх об`єднання, а тому наявні підстави для повернення заяви позивачеві на підставі положень пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на таке.

Згідно частини 1, 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У цивільному судочинстві діє принцип пропорційності, який є елементом комплексного принципу верховенства права, а саме: суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо, стаття 11 ЦПК України.

У пункті 2 частини 4 статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу (частина 1 статті 187 ЦПК України).

У статті 188 ЦПК України передбачені наступні правила щодо об`єднання і роз`єднання позовів: в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) частина 1 статті 188 ЦПК України.

Суд з урахуванням положень частини 1 цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача (частина 2 статті 188 ЦПК України).

Згідно частини 6 статті 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Відповідно до частини 7 статті 188 ЦПК України про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Згідно переліку документів, що були додані до позову, кредитна спілка на підтвердження заявлених вимог надала суду копії трьох договорів про споживчий кредит, додатки до договорів про споживчий кредит, платіжні доручення на підтвердження переказу грошових коштів за договорами, відповідні розрахунки сум заборгованості, якими й обґрунтовує наявність заборгованості ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорами.

Так, відповідно до положень пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Суд першої інстанції у своїх висновках не врахував, що відповідно до змісту вказаних норм цивільного процесуального права, якими врегульований порядок відкриття провадження, та наявних у суду дискреційних повноважень для роз`єднання позовних вимог згідно частини 6 статті 188 ЦПК України, - повернення позову з визначених у пункті 2 частини 4 статті 185 ЦПК України підстав порушення правил для їх об`єднання - не відповідає завданню цивільного судочинства та принципу пропорційності. Суд всупереч вказаних норм цивільного процесуального права не з`ясував можливість роз`єднання позовних вимог для їх окремого розгляду та наявності перешкод для відкриття провадження по кожному з позовів окремо.

З огляду на вищезазначене, у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання цивільного судочинства не має обов`язку повернути позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власної ініціативи, надавши доступ до суду та відкривши провадження у справі, самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 188 ЦПК України та розглянути кожну із заявлених вимог окремо.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 904/4376/20, від 02 грудня 2020 року у справі № 908/20/20, від 23 березня 2021 року у справі 910/15196/20.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів переконливих аргументів на користь окремого розгляду заявлених позовних вимог, які заявлені до одного і того ж відповідача, з аналогічних підстав та доказів, серед яких є кредитні договори, розрахунки заборгованості, що відповідає положенням частини 2 статті 188 ЦПК України про доцільність об`єднання таких вимог у одне провадження, що у свою чергу забезпечує процесуальну економію ресурсів суду та сторін справи у часі та судових витрат, а тому відповідно до принципу пропорційності, статті 11 ЦПК України їх спільний розгляд забезпечує вирішення основного завдання цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви порушує процесуальний порядок відкриття провадження у справі.

У розумінні положень частини 1 статті 188 ЦПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними), не співвідносяться між собою як основна та похідна. Окрім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 188 ЦПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинами 4, 5 вказаної статті щодо різного порядку судочинства та різної виключної територіальної підсудності, які у даному випадку відсутні.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції на вищезазначені правові норми уваги не звернув, не перевірив аргументи позивача з посиланням на відповідні докази, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

При цьому, колегія суддів зауважує, що, всупереч висновків суду першої інстанції, об`єднання позивачем його позовних вимог у одній позовній заяві дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права позивача, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2020 року у справі №922/1359/19.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та помилково повернув позов.

Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка» - задовольнити.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2025 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна