Провадження № 2/947/5251/25
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСББ «Добробут» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги, -
Відповідачі до суду не з`явилися, відзиву не надали.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Відповідачі є власниками по частині квартири АДРЕСА_1 .
Будинок по АДРЕСА_2 дорога знаходиться на балансі ОСББ «Добробут», що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу.
Крім того, інфляційні витрати за вказаний період складають 7060,30 грн., а 3% річних 1593,30 грн.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на такі докази: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №438826477 щодо реєстрації права власності відповідачів на квартиру, акт приймання-передачі житлового комплексу АДРЕСА_2 дорога на баланс ОСББ, довідку про наявність у відповідача заборгованості і розрахунок заборгованості за надані та спожиті відповідачкою послуги, тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, кошторис ОСББ «Добробут», розрахунок заборгованості.
При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСББ «Добробут» підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року ОСББ створюється власниками квартир для забезпечення та захисту прав його членів, дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати усіх платежів. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, визначаються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (зі змінами та доповненнями). Відповідно до вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги», Статуту ОСББ «Добробут» власник (мешканець) квартири у багатоквартирному будинку зобов`язаний щомісячно вносити плату за спожиті комунальні послуги. Тому вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржників відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках.
Згідно частин 1,2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно пункту 1 частини 3статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Крім того, судом встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Коротченко Д.С. на підставі ордеру №1558096.
Усправі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece).
Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Я. В. Бескровний