Номер провадження 2/754/4482/25
Справа №754/5512/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Панченко О.М.,

за участю секретаря - Сарнавського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенеро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, та просить стягнути заборгованість у розмірі 125 095,69 грн., а також витрати на судовий збір у розмірі 3 028, грн. В обґрунтування позову зазначено про те, 01.05.2018 року Позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На виконання вимог законодавства КП "Київтеплонерго" на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1) договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті "Хрещатик"від 28.03.2018 №34 (5085). Щодо договору про надання послуг з тЕ/ПГВ повідомляє, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово комунальні послуги" від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем. Відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Позивач вказує, що відповідачі користуються послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 року справу передано головуючій-суддя Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.04.2025 року цивільну справу прийнято до провадження та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року, що занесена до протоколу судових засідань залучено ОСОБА_3 , як співвідповідача по справі.

07.10.2025 року від відповідачів по справі надійшли заяви про визнання позову та розстрочення виконання рішення суду.

Від представника позивача 20.10.2025 року надійшли оновлені розрахунки з коригуванням сум заборгованості відповідачів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися , подали до суду заяви про визнання позову та розстрочення виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором.

Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 у розмірі 0,00 грн., за адресою: АДРЕСА_2 .

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до заявлених вимог Позивач просить стягнути із Відповідачів заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення у розмірі - 12 789,83 грн. та постачання гарячої води у розмірі - 38 908,59 грн. з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року; за період з 01.11.2021 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі - 28 119,84 грн. та постачання гарячої води у розмірі 27 961,47 грн. Також заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1277,79 грн., за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 665,50 грн., а також заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 35,85 грн.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладання відповідного договору.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичних та юридичних осіб у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів.

Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором, актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 360 ЦК України визначено, що співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідачі як споживачі послуг, що надавалися ПАТ «Київенерго», зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд зауважує, що відповідачами не надано доказів на спростування розрахунків позивача. Також, стороною відповідачів не надано доказів ненадання чи неналежного надання позивачем послуг, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачі відмовлялись від отримання послуг або докази відключення їм постачання централізованого опалення/теплової енергії та гарячої води.

Суд звертає увагу і на те, що відповідачами вчинялися конклюдентні дії, а саме проводилась часткова оплата за надані позивачем послуги, що відображено у розрахунку заборгованості, із заявами про проведення перерахунку за надані послуги відповідачі також до позивача не звертались.

Вирішуючи питання щодо розміру сум, що підлягають до стягнення з відповідачів суд зазначає наступне.

Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку у зв`язку з проведеним коригуванням та зменшенням заборгованості, станом на 20.10.2025 року за вказаною квартирою є заборгованість в загальному розмірі 94 789,90 грн., що складається з: заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 20.10.2025 року - заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі - 0,00 грн., за постачання гарячої води - 38 708,59 грн.; за період з 01.11.2021 по 20.10.2025 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі - 28 119,84 грн. та за постачання гарячої води - 27 961,47 грн.

Згідно статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Окрім того, щодо вимог Позивача про стягнення з Відповідачів інфляційної складової боргу та 3% річних суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Перевіривши нарахування Позивача щодо індексу інфляції та 3 % річних то враховуючи той факт, що представником Позивача надано до суду розрахунки заборгованості Відповідачів у зв`язку з корегуваннями та оскільки заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 станом на 20.10.2025 року відсутня, то в цій частині суд відмовляє у задоволенні штрафних санкцій у повному обсязі.

Оскільки, заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за спожиті послуги централізованого постачання гарячої води, за період з 01.11.2021 за спожиті послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 20.10.2025 року не змінилася, в такому випадку штрафні санкції підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, з Відповідачів на користь Позивача підлягають стягненню заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1277,79 грн., за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 665,50 грн., а також заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 35,85 грн.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 110 370,30 грн.

Щодо вимог Відповідачів про розстрочку виконання рішення суду, суд приходить до наступного.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржників повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити та розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме з кожного по 1 009,33 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 258-260, 263-265, 268, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, адреса: м.Київ, площа І.Франка, 5) заборгованість у розмірі 110 370,30 грн., що складається з:

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 38 708,59 грн.; інфляційну складову у розмірі 4 630,12 грн., три відсотки річних у розмірі 1 077,71 грн.

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 28 119,84 грн.; інфляційну складову у розмірі 2 827,38 грн., три відсотки річних у розмірі 653,18 грн., пеня у розмірі 444,37 грн.

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 27 961,47 грн.; інфляційну складову у розмірі 2 863,48 грн., три відсотки річних у розмірі 642,60 грн., пеня у розмірі 462,42 грн.

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1 665,50 грн.;

- заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 35,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, адреса: м.Київ, площа І.Франка, 5) судовий збір у розмірі 1 009,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, адреса: м.Київ, площа І.Франка, 5) судовий збір у розмірі 1 009,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, адреса: м.Київ, площа І.Франка, 5) судовий збір у розмірі 1 009,33 грн.

Розстрочити виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22.10.2025 року строком на 12 місяців однаковими платежами, а саме:

- часткове погашення заборгованості до 23.11.2025 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.12.2025 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.01.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.02.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.03.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.04.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.05.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.06.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.07.2026року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.08.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.09.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

- часткове погашення заборгованості до 23.10.2026 року у розмірі 9 197,52 грн.;

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2025 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя: О.М. Панченко