РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №569/12689/25, 2/683/1460/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

23 червня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» - Тараненко А.І. звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 рокув розмірі 18 656 грн. 50 коп., з яких 5 500 грн. сума заборгованості по кредиту, 13 156 грн. 50 коп. - сума заборгованості по відсотках, та просить стягнути понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 16 травня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №00-9774834.

Вказаний договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового персонального ідентифікатора «62010», який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін.

За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 5 000 грн. строком на 360 днів від дати отримання кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. У договорі встановлені проценти за користування кредитом і строк дії договору залежно від своєчасної оплати заборгованості за договором. ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 .

25 листопада 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №25112024-МК/Ейс, згідно з яким ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб-боржників ТОВ «Макс Кредит», зокрема і до ОСОБА_1 на загальну суму 21 156 грн. 50 коп.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань згідно вище зазначеного кредитного договору, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2025 року дану справу передано на розгляд за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року, не скористався.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду, судом, надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача, була повернена до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученною ухвала суду вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом установлено, що 16 травня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9774834, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 11 травня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 1,47% (стандартна процентна ставка) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, комісія 10% від суми кредиту складає 500 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем на номер його мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Макс Кредит».

На виконання умов договору ТОВ «Макс Кредит» 16 травня 2024 року перерахувало ОСОБА_1 на платіжну карту № НОМЕР_2 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» 5000 грн., що підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 26 серпня 2025 року.

ОСОБА_1 в порушення умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 25.11.2024 року утворилась заборгованість згідно розрахунку ТОВ «Макс Кредит» в сумі 18 656 грн. 50 коп., яка складалась із 5 000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 13 156 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками, 500 грн. - комісія та 2 500 грн. - штрафних санкцій згідно умов договору.

25 листопада 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» уклали договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Згідно із реєстру боржників від 25 листопада 2024 року до договору факторингу № 25112024-МК/Ейс, ТОВ «ФК Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року в сумі 18 656 грн. 50 коп., яка складалась із 5 500 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 13 156 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками, а також 2 500 грн. - штрафних санкцій згідно умов договору, що також підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунка за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року.

Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 18 656 грн. 50 коп.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у даній справі на підставі договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року здійснював адвокат Тараненко А.І. За умовами цього договору сторони погодили, що вартість послуг адвоката складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року (Додаток №1 до цього Договору).

За даними акту приймання-передачі наданих послуг від 15 травня 2025 року сторони погодили, що адвокатом Тараненко А.І. надано ТОВ «ФК «ЕЙС» такі види правової допомоги: складання позовної заяви ТОВ ФК «ЕЙС» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року (2 год.) вартість 5 000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року (2 год.) вартість 1 000 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024року (1 год.) вартість 500 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року на рахунок боржника яким є ОСОБА_1 (1 год.) вартість 500 грн. Загальна вартість наданих послуг 7 000 грн..

Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані адвокатом Тараненко А.І. у даній справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування у розмірі 7 000 грн., є співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з Общанського М.О. на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №15325 від 11.06.2025 року.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 638, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-9774834 від 16.05.2024 року в розмірі 18 656 грн. 50 коп., з яких 5 500 грн. сума заборгованості по кредиту, 13 156 грн. 50 коп. - сума заборгованості по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та 7 000 грн. витрат на правову допомогу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, Харківське шосе, 19, оф.2005, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 6826 від 03.05.2019 року.

Суддя: