Справа №705/5367/25
2/705/3271/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.05.2024 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи із 28 лютого 2024 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент ухвалення рішення суд виходив із необхідності матеріальної підтримки матері дитини під час догляду за малолітньою дитиною, однак, на даний час обставини істотно змінилися, адже відповідач перебуває у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати власний дохід; дитина забезпечується аліментами безпосередньо на її утримання у розмірі 1/4 частини доходу. Тому продовження стягнення аліментів на користь матері є безпідставним, оскільки суперечить принципу рівності прав та їх обов?язків. Вважає, що на даний час відсутні факти необхідності та потреби відповідача отримувати такі аліменти, тому просить скасувати їх стягнення.

Ухвалою судді від 12.09.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За вх. № 24014 від 18.09.2025 від відповідача надійшла заява, в якій вона просить врахувати, що змінила прізвище і після його зміни вона носить прізвище « ОСОБА_5 ».

Станом на день розгляду справи відзиву стосовно позовних вимог від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.05.2024 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 лютого 2024 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи із 28 лютого 2024 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане рішення суду набрало законної сили 07.06.2024.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що на момент ухвалення рішення суд виходив із необхідності матеріальної підтримки матері дитини під час догляду за малолітньою дитиною, однак, на даний час обставини істотно змінилися, адже відповідач перебуває у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати власний дохід. Також дитина забезпечується аліментами безпосередньо на її утримання у розмірі 1/4 частини доходу.

Відповідно до вимог ст. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації повторного шлюбу.

Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.

Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Тобто, як вбачається із зазначеного, право одного з подружжя на утримання припиняється, якщо: відпали обставини, які були підставою для надання утримання

(наприклад, дружина/чоловік, які були непрацездатними, відновили працездатність або отримали роботу); отримувач аліментів уклав новий шлюб або суд встановить, що утримання більше не є необхідним.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні доказами; висновки експертів; показання свідків.

Відповідно до статей 77 - 80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Згідно зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Припинення права дружини на утримання, передбачене ст. 84 СК України, регламентується ст.85 СК України, відповідно до якої право дружини на утримання припиняється у разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання також припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Норма ч.1 ст. 273 СК України, якою передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати, регламентує правовідносини щодо обов`язків по утриманню інших членів сім`ї та родичів (розділ V Глава 22 Сімейного кодексу України), тому не може застосовуватися до правовідносин, що виникають з обов`язків подружжя по утриманню.

Відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Таким чином, вказані позивачем обставини не є підставою, що звільняє його від обов`язку матеріально забезпечувати дружину до досягнення дитиною трьох років, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права, у зв?язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 83, 84, 258-259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

СуддяЛеся Сергіївна Годік