Справа № 297/2661/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

за участю секретаря судового засідання Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черги спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Романович І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черги спадкування.

Позов мотивовано тим, щоне встигнувши прийняти спадщину, чоловік позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер та не залишив заповітного розпорядження. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, що належало йому на момент смерті, а саме : 1/2 житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який він успадкував від матері згідно заповіту. Внаслідок похилого віку та хвороб ОСОБА_4 потребував постійного лікування та допомоги, яку позивач постійно надавала. Після тривалої хвороби ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується виписками з медичної карти та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . Позивач, здійснила його поховання, як дружина, розпорядилася речами померлого. Його діти у похованні участі не приймали та не приїздили на могилу батька. Відповідачка ОСОБА_3 на поховання не приїхала, вона ніколи не цікавилась життям батька. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із нерухомого майна та грошових коштів. Заповіту ОСОБА_4 не залишив. В установлений 6-місячний строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Романович Ірини Василівни із заявою про прийняття спадщини. Проте, їй було повідомлено, що вона не має права на спадщину, оскільки не є офіційною дружиною покійного та відсутні документи, що підтверджували родинні відносини з ОСОБА_4 ..

Таким чином,враховуючи вказані обставини, позивач просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 без шлюбу у період з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (день смерті ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертою черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2025 року накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на інше майно належне ОСОБА_4 на день смерті.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10 вересня 2025 року представником позивачки ОСОБА_5 подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області задоволено та витребувано докази по даній цивільній справі, а саме медичну карту стаціонарного хворого №6759 та №6105 на ім`я ОСОБА_4 від комунального некомерційного підприємства «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради» та інформацію від Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості щодо перетинання кордону ОСОБА_3 , в період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року включно.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник Орябко М.В. не з`явились. При цьому, згідно заяви просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, дату та час судового засідання. При цьому, 06.10.2025 року подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо вимог позивача не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про місце, дату та час судового засідання. Правом на подання відзиву не скористалась. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідачка не подала.

Приватний нотаріус Романович І.В. в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 05.11.2024 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, що належало йому на момент смерті, а саме : 1/2 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , який він успадкував від матері згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №1185 від 04.06.2005 року.

Крім того, встановлено, що внаслідок похилого віку та хвороб ОСОБА_4 потребував постійного лікування та допомоги, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6105 від 30.09.2024 року.

Згідно долученої Довідки про причину смерті №106/о №221 від 05.11.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 помер внаслідок інфаркту мозку.

Так, відповідно до долучених до матеріалів справи платіжних інструкцій, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 здійснювала платежі за комунальні послуги будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до будинкової книги, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з 11.06.2004 року, за адресою АДРЕСА_1 .

Так, в установлений 6-місячний строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Романович Ірини Василівни із заявою про прийняття спадщини. Проте відповідно до листа №89/02-14 від 03.06.2025 року встановлено, що їй було відмовлено, оскільки вона не має права на спадщину, тому що не є офіційною дружиною покійного та відсутні документи, що підтверджували родинні відносини з ОСОБА_4 та позивачкою.

після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до витребуваної судом інформації, а саме КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера" Берегівської міської ради від 07.12.2023 року за № 1756 та матеріалів доданих до позовної заяви встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно тривалий час хворів на гіпертонічну хворобу, ускладнення якої призвели до його смерті.

Окрім того, 06.10.2025 року в ході судового розгляду за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 були допитані наступні свідки, а саме, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в судовому засіданні пояснив, що є племінником померлого ОСОБА_4 та підтвердив той факт, що позивачка та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу проживали однією сім`єю орієнтовно з 1997 року та до моменту його смерті, також свідок підкреслив, що саме позивачка через його стійку хронічну хворобу здійснювала за ним догляд до його смерті та утримувала його.

Свідок, ОСОБА_7 , в судовому засідання пояснила, що позивачка разом із померлим ОСОБА_4 проживали спільно, а саме, однією сім`єю як подружжя, за адресою АДРЕСА_1 , ще з 90-х років, разом з тим, свідок наголосила на тому, що вона бувала неодноразово у них в дома та ніколи не здогадувалась про те, що вони не перебувають у не зареєстрованому шлюбі.

Свідок, ОСОБА_8 , в судовому засідання так само пояснила, що позивачка разом із померлим ОСОБА_4 проживали як їй відомо разом однією сім`єю як подружжя з за адресою АДРЕСА_1 , ще з 2000-х років.

Суд оцінює показання свідків як послідовні, узгодженні між собою та такими, що відповідають іншим доказам у справі відповідно до ст.. 89 ЦПК України.

Так, з наданих пояснень та матеріалами справи, встановлено, що діти померлого не підтримували з ним зв`язок, не брали участь у догляді та лікуванні, не приїжджали під час хвороби до батька. Цей факт має значення для оцінки добросовісності поведінки сторін у спадкових відносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно із ст.. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, а суд оцінує докази за внутрішнім переконанням на основі всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Ч. 1 ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

Законом також передбачена можливість змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування. Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 1 статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, суд вважає доведеним, що з 1997 року і до смерті ОСОБА_4 позивачка проживала з ним як із чоловіком, вела спільний побут, утримувала його у період хвороби та здійснювала поховання. Подані письмові докази та покази свідків утворюють єдину логічну картину та підтверджують фактичні шлюбні відносини, а тому позивачка має право бути спадкодавцем 4-ї черги.

Керуючись, ст. ст. 4, 10, 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черги спадкування задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 без шлюбу у період з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (на день смерті ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертою черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Арешт, накладений ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2025 року, на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та інше майно належне ОСОБА_4 на день смерті скасувати, після набрання рішення законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО