Справа № 947/6899/25
Провадження № 2/522/5362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 жовтня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 67 277,89 грн. та стягнення судового збору.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.03.2025 цивільну справу № 947/6899/25 передано на розгляд за підсудністю Приморському районному суду міста Одеси.

23.04.2025 року матеріали справи № 947/6899/25 надійшли до Приморського районного суду м Одеси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 24 квітня 2025 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від сторони відповідача до суду не надходило.

Ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовом та додатками до нього надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001392 від 15.05.2020 року та вироку Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року, 14 травня 2020 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Дєу Нубіра», д.н.з. НОМЕР_1 , при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснював рух біля будинку №18/22 по пр-ту Ак. Глушко в напрямку вул. Ільфа та Петрова в місті Одеса, зі швидкістю 50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, організованого на проїзній частині, біля будинку №18/22 по пр.-ту. Ак. Глушко в м.Одесі та який з`єднує тротуарну зону пр.-ту. Ак. Глушко, ОСОБА_1 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.

В цей час, на вказаному пішохідному переходу, в темпі середнього кроку рухалась пішохід ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину проспекту ОСОБА_3 з права наліво відносно руху, керованого ОСОБА_1 автомобіля.

При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку, ОСОБА_1 , при русі транспортних засобів в сусідніх смугах, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу, не зупинився щоб дати дорогу пішоходу, який переходить проїзну частину і для якого може бути створена перешкода чи небезпека для руху, не надав пішоходу ОСОБА_2 перевагу в русі, маючи технічну можливість уникнути події, з необережності допустив наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_2 спричиненні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритий осколковий перелом лівої великогомілкової кістки на межі верхньої - середньої третини тв. лівої малогомілкової кістки в верхній третині, садно правого передпліччя.

Вироком Київського районного суду міста Одеси від 21.12.2020 року по справі № 947/33008/20, відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тясячі чотириста) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 6ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

05.11.2020 представник потерпілої подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, та заяву про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

В подальшому, постановою Оденського апеляційного суду від 28.12.2022 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та стягнуто з позивача витрати на лікування в розмірі 32741,00 гривень, витрати, пов`язані з тимчасовою непрацездатністю в розмірі 25188,80 гривень та на відшкодування моральної шкоди 2896,49 гривень.

Також, було відкрито виконавче провадження за яким з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто й виконавчий збір в розмірі 6082,63 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до підпункту а пункту 41.1.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне)страхове бюро України в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).

Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин суд дійшов висновку про виникнення у Моторного (транспортного) страхового бюро України права майнової вимоги у порядку регресу до відповідача і про стягнення з останнього суми сплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 40.3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23.02.2006 №5417, залучення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Відповідно до пункту 41.4.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Відповідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00грн.

Керуючись ст. ст. 2,76-83,141,263-265,273,280-289,354-355 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1191 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму відшкодування в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 67277,89 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму сплачено судового збору у розмірі 3028 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: