Справа № 182/7271/24
Провадження № 2/0182/1305/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами:

- за Договором позики № 76139635 в розмірі 35343,75 грн., з яких: 9375,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25968,75 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за Договором позики № 2481643 в розмірі 13775,00 грн., з яких: 3800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9975,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за Кредитним договором № 23946-01/2024 в розмірі 20000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 15.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №76139634. Договір був укладений в електронному вигляді.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №76139634 від 15.01.2024, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1

07.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №2481643. Договір був також укладений в електронному вигляді.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором позики №2481643 від 07.03.2024, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1

17.01.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір №23946-01/2024. Договір був також укладений в електронному вигляді.

24.05.2024 між ТОВ «Аванс кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`було укладено договір факторингу №24052024, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №23946-01/2024, що укладений між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1

ОСОБА_1 заборгованість не погасив, тому вони змушені були звернутися до суду з цим позовом.

У прохальній частині позову представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Ухвалою про відкриття провадження від 16.12.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

27.12.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому останній зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, тому просить в задоволенні позову відмовити повністю. А також, просить стягнути з позивача на користь відповідача, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (а.с.74-87).

16.01.2025 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив (а.с.101-124).

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що 15.01.2024 року між ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №76139634, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 30 днів (а.с.9-11).

07.03.2024 року між ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2481643, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. строком на 30 днів (а.с.20-22).

17.01.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ » та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23946-01/2024, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 120 днів (а.с.36-41).

14.06.2021 року між ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржників, та, відповідно до реєстру боржників, перейшло право грошової вимоги і до ОСОБА_1 за договором позики №76139634 в сумі 35343,75 грн. та за договором позики №2481643 в сумі 13775,00 грн. (а.с.13-17,18,29).

24.05.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржників, та, відповідно до реєстру боржників, перейшло право грошової вимоги і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 23946-01/2024 в сумі 20000,00 грн. (а.с.47-50,51).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вимоги стягнення заборгованості з відповідача за договорами позики №76139634, № 2481643 та за кредитним договором № 23946-01/2024 позивач обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог та лише розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог.

Окрім цього, позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 вищевказаних коштів. Зокрема, будь-яких первинних платіжних документів, які б підтверджували факт надання ОСОБА_1 та перерахування коштів, вказаних у позовній заяві суду надано не було.

Доведеність наявної суми заборгованості за вищевказаними договорами, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір.

Щодо переходу прав вимоги, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», судом встановлено наступне.

Так, з Договору факторингу №14/06/21 вбачається, що договір факторингу №14/06/21, за яким №14/06/21 відступило право вимоги ТОВ«ФК «ЄАПБ», був укладений 14.06.2021 року, тобто майже за три роки до укладання договорів позики №76139634 та №2481643 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за якими пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості.

Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ«ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року. Також слід зауважити, що даний договір наданий суду не в повному обсязі, а саме, після аркушу під № 4, який закінчується п. 4.2, слідує аркуш без нумерації, який розпочинається п.9.7, а тому договір факторингу є неналежним доказом у справі.

Також, дослідивши витяги реєстру боржників №25 та №29 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» нібито набув права грошової вимоги до Відповідача за договором позики № 76139634 у сумі 35343,75 грн. та за договором позики №2481643 у сумі 13775,00 грн., суд звертає увагу на те, що вони завірений лише представником позивача без підпису і печатки протилежної сторони угоди. За такого суд не приймає до уваги надані позивачем Витяги з Реєстру боржників №25 та №29 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, та приходить до висновку що перехід до позивача права вимоги за договором позики № 76139634 від 15.01.2024 р. та за договором позики №2481643 віл 07.03.2024 р. є не доведеним.

Також слід зауважити, що і Договір факторингу №24052024 також наданий суду не в повному обсязі, а саме, після п. 3.9, слідує аркуш, який розпочинається п.9.5, а тому договір факторингу є неналежним доказом у справі.

Також, дослідивши витяг з реєстру боржників до договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» нібито набув права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №23946-01/2024 у сумі 20000,00 грн., суд звертає увагу на те, що він завірений лише представником позивача без печатки та підпису протилежної сторони угоди. За такого суд не приймає до уваги наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року.

За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,а також позивачем не доведено факту належного відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені за наслідками розгляду справи обставини та досліджені на їх підтвердження докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в повному обсязі.

Щодо стягнення понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги представником відповідача надано копію Договору №77/2024 про надання правової допомоги від 22.04.2024, укладений між відповідачем та адвокатом Шашликовим Д.Г., акт виконаних робіт в якому вказано, що адвокатом за надану правову допомогу отримана винагорода в розмірі 5000 грн. (а.с. 96-98, 91, 94).

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, аналізуючи викладені норми права та враховуючи обставини справи, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, складністю справи та виконаними адвокатом Шашликовим Д.Г. послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд вважає необхідним відшкодувати за рахунок позивача понесені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., відповідно до вимог п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева