Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/929/25

Провадження № 2/943/1048/2025

21 жовтня 2025 року м. Буськ Львівської області

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Красненської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Красненської селищної ради, просять ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 128,7 кв.м., за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що позивачці ОСОБА_1 та членам її сім`ї було виділено для проживання житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з 1990 року зареєстрована у вказаному будинку та постійно там проживає, як і її донька, ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та довідкою про склад сім`ї виданою Красненською селищною радою від 17.12.2024 року № 03-13/1723. Позивачі зверталися до Красненської селищної ради щодо реєстрації права власності на будинок, однак згідно листа Красненської селищної ради від 21.11.2024 року позивачам рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо передачі спірного житлового будинку у приватну власність, оскільки даний будинок не знаходиться на балансі селищної ради і визнання права власності на дану будівлю не відноситься до компетенції селищної ради. Оскільки позивачі не мають змоги в інший спосіб приватизувати будинок, і окрім цього ордер на спірний будинок є втраченим, вони вирішили звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, так як уже більше ніж 10 років вони проживають у вказаному вище будинку, утримують його в належному стані, сплачують комунальні платежі, тобто володіють ним безперервно, відкрито, добросовісно. Крім цього, іншого житла у них не має. Даний будинок загальною площею квартири 128,7 кв., що стверджується Технічним паспортом набудинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.03.2025 року. Інвентаризаційна вартість будинку становить 258 240,00 грн. Тому вважають, що наявні законні підстави для визнання за ними права власності в порядку набувальної давності на спірне майно, тому просять позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, до початку судового засідання звернулися до суду з заявою в якій заявлений позов підтримали, просять його задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Відповідач Красненська селищна рада явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності свого представника, позовних вимог не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Довідкою виданою Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 17.07.1997 року № 1062 та довідкою виданою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.03.2025 року № 2370 підтверджується, що право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Довідкою/випискою з будинкової книги про склад сім`ї виданою Красненською селищною радою, довідкою про склад сім`ї від 22.12.2009 року № 3039, довідкою виданою Красненською селищною радою від 02.03.2006 року та довідкою виданою виконкомом Красненської селищної ради від 04.03.2008 року № 839 підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 та її донька (позивачка) ОСОБА_4 постійно зареєстровані та проживають в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок перебував в аварійному стані, що підтверджується листом Красненської селищної ради від 11.03.2013 року та висновком комісії з питань комунальної власності, ЖКГ, охорони навколишнього середовища від 13.02.2013 року згідно якого позивачка ОСОБА_1 , здійснила капітальний ремонт частини будинку, замінивши дерев`яні пошкодженні зовнішніми чинниками та часом стіни на стіни із будівельних блоків, замінила вікна та двері, що суттєво покращило стан даної споруди. У зв`язку з тим, що дана споруда не перебуває на балансі Красненської селищної ради позивачці рекомендовано звернутися до суду для подальшого вирішення питання передачі у власність даного житлового будинку.

Позивачка ОСОБА_1 зверталася у Красненську селищну раду із заявою від 26.04.2013 року відповідно до якої зазначила, що будинок в АДРЕСА_1 , нею власноручно відреставрований та просила виділити їй земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до листа Красненської селищної ради від 21.05.2013 року №245 зазначено, що для виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , позивачці необхідно в судовому порядку узаконити право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно листа Красненської селищної ради від 21.11.2024 року позивачі рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо передачі спірного житлового будинку у приватну власність, оскільки даний будинок не знаходиться на балансі селищної ради і визнання права власності на дану будівлю не відноситься до компетенції селищної ради.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.03.2025 року вбачається, що житловий будинок загальною площею 128,7 кв.м., придатний для проживання, інвентаризаційна вартість будинку становить 258 240,00 грн.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Під час розгляду цивільної справи № 489/5975/17 (постанова від 09.10.2019р.) Верховний Суд сформулював правовий висновок, яким роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зазначене узгоджується з пунктом 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2019, під час розгляду цивільної справи №910/17274/17 також висловила правову позицію про те, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вказане в сукупності свідчить про добросовісність володіння позивачами спірним будинком.

Щодо відкритості володіння, давності володіння та його безперервності, у суду також не виникає жодного сумніву щодо таких обставин, оскільки безспірно підтверджено факт безперервного володіння позивачами житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , їхнє проживання за вказаною адресою і утримання та обслуговування майна.

Відповідно до ст.55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ураховуючи, що позивачка не може в іншому порядку оформити свої права на квартиру, позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 344 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Красненської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право спільної часткової власності по 1/2 частині кожному на житловий будинок, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 , загальною площею 128,7 кв.м., за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено: 21.10.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, адреса: смт. Красне вул. Івана Франка, 2а, Золочівського району Львівської області 80500.

Суддя: Г. О. Шендрікова