Справа № 331/1899/25
Провадження № 2-о/331/222/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі Байрамовій Д.А.

за участі присяжних: Мішиної І.В. та Таручкіної Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 та Міністерство оборони України, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року до суду звернувся представник: адвокат Гребнєв Ігор Ігорович в інтересах ОСОБА_1 з заявою про оголошення фізичної особи померлою.

В заяві посилалися на те, що ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_3 , старший стрілець-оператор військової частини НОМЕР_1 , був направлений у відрядження до військової частини НОМЕР_2 , яка безпосередньо бере участь у бойових діях.

ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Лісівка Покровського району Донецької області підрозділ потрапив під ворожий мінометний обстріл, унаслідок чого солдат ОСОБА_3 перестав виходити на зв`язок. Після обстрілу побратими виявили лише його шолом зі слідами крові.

Солдат ОСОБА_3 рахується як зниклий безвісти з 03.09.2024 року.

Солдат ОСОБА_3 весь час на позиції знаходився у засобах індивідуального захисту (шолом та бронежилет). Ознак кримінально карних правопорушень (спроб залишити поле бою, спроб здатися в полон та інше), не було. Ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння військовослужбовця також не було.

З витягу із Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що 03.09.2024 на позиції «ПОЛОЗ», внаслідок мінометного обстрілу, старший стрілець-оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 отримав поранення несумісні з життям. На підставі цього, вважати солдата ОСОБА_3 зниклим безвісти.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами відкрито кримінальне провадження № 0000925 від 09.09.2024, за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

З моменту безвісті зникнення ОСОБА_3 , тобто з 03.09.2024 року та по момент звернення до суду з заявою, з приводу ОСОБА_4 не було жодних вістей, а тому є достатньо припущень вважати останнього загиблим.

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, Заявник вважає за необхідне звернутись до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, яке необхідне Заявниці для отримання свідоцтва про смерть її сина, ОСОБА_3 , який безвісти зник під час участі в бойових діях в районі населеного пункту Лісівка Новогродівської міської громади Покровського району Донецької області. Адже без рішення суду про оголошення фізичної особи померлою у Заявниці не має іншої можливості отримати свідоцтво про смерть її сина, що унеможливлює відкриття та прийняття спадщини.

Прохали оголосити солдата ОСОБА_3 , старший стрілець-оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 померлим від дня вірогідної смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі населеного пункту Лісівка Новогродівської міської громади Покровського району Донецької області, під час участі в бойових діях з метою захисту Батьківщини.

03.04.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судове засідання.

08.07.2025 року ухвалою судді залучено до участі у справі окремого провадження Військову частину НОМЕР_2 та Міністерство оборони України.

17.09.2025 року ухвалою судді залучено до участі у справі окремого провадження Військову частину НОМЕР_1 .

28.07.2025 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення від Міністерства оборони України із зазначенням судової практики Верховного Суду та норм законодавства з проханням прийняти дані пояснення та врахувати при прийнятті рішення по справі.

29.09.2025 року до суду надійшов відзив на заяву від Військової частини НОМЕР_1 в якому надаються пояснення щодо проходження військової служби та обставин подій зникнення ОСОБА_3 .

07.10.2025 року в судове засідання представник заявника: Гребнєв І.І. заяву підтримав та прохав задовольнити.

07.10.2025 року заявник в судове засідання не з`явився.

07.10.2025 року представник заінтересованої особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, 06.10.2025 року надали заяву про розгляд справи без участі.

07.10.2025 року представник Міністерства оборони у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Представник Військової частини НОМЕР_1 у 07.10.2025 судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

ПредставникВійськової частини НОМЕР_2 у 07.10.2025 судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Суд, вислухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини:

21.10.1946 року в м. Запоріжжі народилася заявник ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 від 20.02.1997.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявника в м. Запоріжжі народився син, ОСОБА_3 , що пілтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 31.10.1978.

З 24.02.2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року (з наступними змінами).

Відповідно до пункту 39 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 липня 2024 року №111 солдата ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу та призначено на посаду солдата резерву 1 резервної роти НОМЕР_6 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3290 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 серпня 2024 року № 148 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця-оператора 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти НОМЕР_7 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 №158 старший стрілець - оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти НОМЕР_7 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_8 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2024 №246, на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_8 старший стрілець - оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти НОМЕР_7 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 прибув та приступив до виконання службових обов`язків, а також зарахований до сил та засобів військової частини НОМЕР_2 , особовий склад якої бере безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 виконував бойові завдання в районі населеного пункту Лісівка Новогродівської міської громади Покровського району Донецької області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 » від 14 листопада 2024 року №603, старший стрілець оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , важається таким, що внаслідок ворожого мінометного обстрілу зник безвісти 03.09.2024 в районі населеного пункту ЛісівкаНовогродівської міської громади Покровського району Донецької області підчас виконання бойового завдання із захисту Батьківщини.

З пояснень солдата ОСОБА_6 , командира 1 єгерського відділення 3 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 , вбачається що, солдат ОСОБА_6 , командир 1 єгерського відділення 3 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 , виконував бойове завдання на позиції «ПОЛОЗ» в районі населеного пункту Лісівка Покровської міської громади Покровського району Донецької області.

B склад групи позиції «ПОЛОЗ» входило шестеро військовослужбовців, B тому числі і солдат ОСОБА_3 , старший стрілець-оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 .

03.09.2024 приблизно об 11:00 почався мінометний обстріл та скиди з БПЛА по їхній позиції «ПОЛОЗ», в результаті чого було вражено сектор, на якому безпосередньо знаходився солдат ОСОБА_3 . В секторі, де перебував солдат ОСОБА_3 почався потужний пожар, який тривав декілька годин.

Після того, як припинився мінометний обстріл, який тривав декілька годин, вони загасили вогонь і почали шукати солдата ОСОБА_3 , але знайшли тільки його шолом, з надписом «Руслан» зі слідами крові.

За вказаним фактом 09.09.2024 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування Відділ поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, №6 від 05.12.2024 року ОСОБА_3 з 18.11.2024 року набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин зник на території бойових дій (під час воєнних дій).

Суд, задовольняючи заяву, виходить з наступного:

Відповідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відповідно ст. 48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Згідно ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Верховний суд у Постанові від 11.04.2019 року у справі №490/342/17 зазначив, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв?язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Велика Палата Верховного суду у Постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила: «38. Оголошення фізичної особи померлою (смерть inabsentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. 39. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptiomortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. 40. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. 41. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. 42. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 43. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. 44. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». 45. У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). 49. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. 50. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. 62. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. 67. Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом. 73. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. 74. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф».

Враховуючи викладене, оцінивши наведені заявником обставини на мету, з якої необхідно оголосити її сина, є підстави для висновку про наявність у заявника законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення зобов`язань, пов`язаних з його особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані з його смертю, що має важливе значення для правового статусу членів ОСОБА_7 , їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися його майном.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, з огляду на активні бойові дії, внаслідок збройної агресії рф, вважає, що син заявника старший стрілець-оператор 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 пропав безвісти за обставин, що дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а тому останній відповідно ч.2,3 ст.46 ЦК України має бути оголошений померлим від дня його вірогідної смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації в районі населеного пункту ЛісівкаНовогродівської міської громади Покровського району Донецької області.

За таких обставин заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 89, 263-265, 268, 293, 294, 305-309 ЦПК України, ст.ст. 46, 47, 48 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 та Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити старшого стрілець-оператора 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 1 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, рнокпп НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , померлим від дня вірогідної смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі населеного пункту ЛісівкаНовогродівської міської громади Покровського району Донецької області, під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення суду про оголошення фізичної особи померлою після набрання законної сили надіслати відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко

Присяжні: І.В. Мішиної

Т.А. Таручкіної