Справа № 465/9444/25
Провадження 2-о/465/363/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Гулієвої М.І.,

за участі секретаря судових засідань Лозинського Т.А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою з м. Олешки Херсонської області та на даний час проживає у місті Львові. ІНФОРМАЦІЯ_1 в тимчасово окупованому с. Ювілейне Херсонської області помер її батько ОСОБА_2 . Факт спорідненості з померлим та зміна її прізвища підтверджується відповідними свідоцтвами. На підтвердження факту смерті окупаційному владою видано лікарське свідоцтво про смерть, зроблено актовий запис та видано свідоцтво про смерть. Оскільки видані документи про смерть її батька, є недійсними відповідно до діючого законодавства, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. Зазначає, що іншого способу ніж за наслідками судового розгляду, зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть її батька у неї немає.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2025 відкрито провадження у справі.

У судове засідання учасники судового процесу не прибули.

Разом з тим, з урахуванням строків розгляду справ даної категорії, суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності учасників судового процесу.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та долучені до неї додатки, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 18 травня 2004 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України.

З повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 травня 2010 року вбачається, що заявниця ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

З довідки від 21.04.2022 №1330-, виданої Франківським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітраної політики Львівської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 30.04.2004, при реєстрації шлюбу заявниці замість дівочого прізвища " ОСОБА_5 " присвоєно прізвище " ОСОБА_6 ".

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 вбачається, що такий виданий на ім"я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, з наданих заявницею документів підтверджується факт наявності родинних зв"язків, зокрема відповідним свідоцтвом про народження підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно лікарського свідоцтва про смрть серії 00 №19, виданого 29 липня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Ювілейне Херсонської області.

Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 31 липня 2025 року Скадовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану управління РАЦС Херсонської області .

Згідно статей 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", окремі території України, зокрема, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь, є тимчасово окупованими російською федерацією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 р. № 117-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер.

Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, є те, що станом на день розгляду справи, частина території Херсонської області є окупованою.

На сьогоднішній день свідоцтва про смерть, видані на тимчасово окупованій території, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки жодних правових наслідків на території України не створюють, але вказують на юридичний факт смерті осіб чоловічої та жіночої статі.

Дані документи не є для суду належними і допустимими доказами, оскільки видані органом, що не має повноважень в Україні, проте відображають відповідний факт смерті особи чоловічої статі на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Ч.2 цієї статті визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження, зокрема є медичне свідоцтво про народження.

Отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію, згідно з якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

При розгляді цієї справи слід врахувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки, це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Статтею 17 ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Встановлення факту смерті батька заявниці породжує певні юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть батька, згідно чинного законодавства України.

07 травня 2022 року набрав чинності Закон України від 21 квітня 2022 року № 2217-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", яким, зокрема, внесено зміни до частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до внесених змін будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Згідно з положеннями ст. 317 та п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 258,259, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

заяву задоволити.

Встановити факт смерті батька заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Ювілейне Херсонського району Херсонської області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення, відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) для державної реєстрації факту смерті.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , фактично проживає як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), юридична адреса: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, буд.29, .

Суддя М. І. Гулієва