г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2343/25
Номер провадження 2/213/1317/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

за участі: представника позивача Сильникової А.О. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Щербачова А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :05:162:0011, по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2022 по 09.01.2023 у розмірі 76942,30 грн, та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Позов обґрунтовано обставинами:

Територіальна громада міста Кривого Рогу є власником земель міста, та права якої порушено відповідачем у зв`язку із несплатою коштів у сумі 76942,30 грн за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів у відповідному розмірі.

Позиція відповідача.

У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило відзиву на позовну заяву.

Водночас 02.09.2025 від представника відповідача надійшли письмові заперечення, у яких сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами з таких підстав.

Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки був укладений 27.04.2022р. за №2022128. Проте, як зазначає позивач, право оренди за цим договором зареєстроване було відповідачем лише 10.01.2023, тому саме з цією датою пов`язується виникнення у відповідача, власне, права оренди на земельну ділянку, а звідси і орендних зобов`язань за умовами договору.

Слід також розділяти момент укладення договору оренди та момент державної реєстрації права оренди, що за ним виникає, адже орендар має право користуватися земельною ділянкою виключно після державної реєстрації.

Реєстрація договору оренди здійснюється безпосередньо через електронний сервіс ДЗК (Державний земельний кадастр). У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні та діє по теперішній час.

Функціонування Державного земельного кадастру, як і багатьох інших електронних сервісів тимчасово було призупинено.

Також, однією із причин призупинки пов`язана із тим, що 9 червня 2022 р. набрав чинності Закон України від 12.05.2022 №2247-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану».

Належного функціонування Державного земельного кадастру, враховуючи вищенаведене, не було протягом 2022 року. Звинувачення Криворізькою міською радою про невжиття заходів відповідачем належної реєстрації договору оренди є упередженим та такими, що не відповідають дійсності.

Враховуючи вищенаведене, вважаємо не здійснення відповідачем реєстрації договору оренди земельної ділянки, що пов`язується виникнення у відповідача, власне, права оренди на земельну ділянку, та що стало наслідком виникнення у позивача «недоотриманих» грошових коштів, пов`язане з військовою агресією російською федерації проти України з лютого 2022р., що стало наслідком призупиненням функціонування електронних сервісів, в тому числі і сервісу ДЗК, ведення в дію цілу низьку нормативних актів, які передбачають новий порядок здійснення реєстрації, але визначенні в цих актах правила, порядки фактично почали функціонувати з 2023р., коли і було здійснено реєстрацію відповідачем відповідного договору оренди земельної ділянки №2022128.

Враховуючи вказане, за результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності вважаємо, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 76942,30 грн. за період з 01.01.2022 по 01.09.2023р. є менш вірогідними, ніж докази, зазначені на їх спростування.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

05.05.2025 позовна зава надійшла до суду.

06.05.2025 ухвалою судді провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

31.07.2025 ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.09.2025 від представника відповідача надійшли письмові заперечення.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.03.2025 року за №416333443, нежитлова будівля загальною площею 257,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності належить на праві приватної власності відповідачу у справі ОСОБА_1 . Дата та час державної реєстрації 07.07.2015.

Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2021 року №611 було вирішено, зокрема, надати заявникам (користувачам) в оренду строком на 1 рік земельні ділянки, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у їх власності, згідно з додатком, без зміни їх меж та цільового призначення з можливістю поновлення договорів оренди з урахуванням вимог ст. 126-1 ЗК України.

Відповідно до Витягу з додатка до Рішення міської ради від 30.06.2021 №611, до списку заявників (землекористувачів), яким надаються в оренду земельні ділянки, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у їх власності, входить ОСОБА_1 . Земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:162:0011, площа земельної ділянки 0,0817 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.03.2025 року за №416333443 земельна ділянка кадастровий номер :05:162:0011 передана Криворізькою міською радою відповідно до договору оренди землі від 27.04.2022 ОСОБА_1 строком на 1 рік з правом автоматичної пролонгації, для розміщення існуючого магазину.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 05.03.2025 року земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0817 га присвоєно кадастровий номер :05:162:0011. Дата державної реєстрації земельної ділянки 14.03.2013. Ділянка відноситься до земель для будівництва та обслуговування інших будівель торгівлі.

Водночас, відповідно до даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Лист від 07.04.2025 №16401/504-36-24-16-13) ОСОБА_1 є платником орендної плати за земельну ділянку з дати державної реєстрації оренди 10.01.2023, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 сплата відсутня.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 року №523, яке набрало чинності з 01.01.2022 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Як видно із Витягу з технічної документації від 19.06.2023 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки :05:162:0011 складає 7174036,15 грн.

З урахуванням коефіцієнту індексації 1,15 (інформація опублікована Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру), нормативна грошова оцінка для 2022 складає 6 238 292,30 грн.

Позивачем направлялась досудова вимога відповідачу про добровільне погашення заборгованості за фактичне користування земельною ділянкою у період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року та безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої до місцевого бюджету орендної плати на загальну суму 107753,89 грн.

Рішенням Криворізької міської ради від 26 травня 2021 року за №506 встановлено ставки плати за землю у 2022 році.

Отже, згідно з наданим позивачем розрахунком, за період з 01.01.2022 по 09.01.2023 розмір безпідставно збережених коштів з орендної плати без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою складає 76942,30 грн.

Відповідач, як власник нежитлової будівлі, що розташована на вищевказаній земельній ділянці, є її користувачем, але плату за користування земельною ділянкою до бюджету територіальної громади не здійснює, що підтверджується листами ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано.

У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у письмових поясненнях.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до Податкового кодексу України, поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності» розмежовуються.

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував (постанови від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18), що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Разом із цим, відповідно до правових висновків Верховного Суду, що викладені, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18 для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою міськрада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

У цій справі судом встановлено, що вказана земельна ділянка є сформованою, їй присвоєно кадастровий номер та зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлового приміщення, яке належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.

У справі, що розглядається, договір оренди між сторонами було укладено 27.04.2022, однак державна реєстрація відбулась лише 10.01.2023.

Сторона відповідача аргументує такий часовий проміжок неналежним функціонування Державного земельного кадастру протягом 2022 року.

Водночас суд бере до уваги Постанову Верховного Суду від 20 вересня 2024 року у справі № 628/1203/19 (провадження № 61-8954св24), відповідно до якої для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 1214 ЦК України).

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За загальним правилом, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Так, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи правову природу договору оренди землі, який є реальним, вказаний договір породжує права та обов`язки саме з моменту передачі речі.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» до обов`язків орендаря, зокрема, відноситься приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Тобто, законодавець пов`язує правомірне (підставне) користування земельною ділянкою саме з моментом державної реєстрації речового права.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Звідси, відповідач фактично користувався як власник об`єкта нерухомого майна земельною ділянкою поза встановленою законодавством процедурою, а відтак до цих відносин можливо застосувати главу 83 ЦК України.

За викладеного, оскільки земельна ділянка комунальної форми власності, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна відповідача сформована як об`єкт цивільних прав, а останній користувався нею без оформлення відповідного речового права, плату за користування не вносив, суд вважає вимоги Криворізької міської ради обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :05:162:0011, по вул. Української добровольчої армії, 8б за період з 01.01.2022 по 09.01.2023 у розмірі 76942 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот сорок дві) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та проголошено 20.10.2025.

Відомості про сторін:

Позивач: Криворізька міська рада, , юридична адреса: 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М. Нестеренко