ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5818/25 Справа № 201/2756/24 Суддя у 1-й інстанції - Куць О. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади

за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади.

Позовна заява ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 19 грудня 2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/1118/19, яке набрало законної сили 18 березня 2020 року, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2018 року № Ф-60350-17/67, сформовану Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області. Між тим, 04 травня 2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повторно сформовано, та 11 травня 2023 року направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-60350-17/67, яку одержано 18 травня 2023 року.

26 травня 2023 року він оскаржив у судовому порядку вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 та цього ж дня повідомив про це Головне управління ДПС у Дніпропетровській області шляхом направлення листа, який був отриманий відповідачем, однак проігнорований.

Позивач вказував, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/11484/23 його позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків, виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на вищевказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року.

Не дочекавшись остаточного вирішення спору, в порушення ст. 19 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області протиправно зазначено літеру «У» та проставлено у п. 5 дату набрання чинності у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що свідчить про те, що вимога № Ф-60350-17/67У набрала законної сили та передано її на примусове виконання до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса).

16 листопада 2023 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І. М. відкрито виконавче провадження, реєстраційний номер виконавчого провадження: 73210054 та винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року. Позивач вказував, що ввечері 16 листопада 2023 року з повідомлень мобільних додатків дистанційного банківського обслуговування про блокування банківських рахунків йому стало відомо про накладання арешту на його грошові кошти. Крім того, надійшов електронний документ - постанова про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року. Внаслідок відкриття виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67У, винесенням Постанови про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року, йому цього ж дня було заблоковано банківські рахунки, що унеможливило вільне користування його коштами. На банківських рахунках (картках) загалом було арештовано 20712,46 грн. та 166,72 USD, що підтверджується відповідними довідками. Було фактично порушено право на мирне володіння майном, охоронюване статтею 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норми статей 6, 13 Конвенції, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань.

ОСОБА_1 зазначав, що був позбавлений можливості повсякденних для нього безконтактних (cashless) розрахунків за товари та послуги у магазинах та Інтернет через Google Pay з його банківських карток, можливості дистанційно з власних рахунків оплачувати послуги електронних комунікацій (мобільного зв`язку та доступу до мережі Інтернет) через мобільні застосунки дистанційного банківського обслуговування, що підтверджується відповідними чеками про відмову у здійсненні операції карткою. Зокрема, оскільки усі наявні кошти були заарештовані на банківських рахунках (картках), включаючи обмеження кредитних лімітів, він був позбавлений можливості купувати продукти харчування, ліки та речі першої необхідності. Крім того, було підірвано його престиж та ділову репутацію, оскільки його дані були внесені до Єдиного реєстру боржників, інформація якого є загальнодоступною на веб-порталі: https://erb.minjust.gov.ua. Зазначені негативні наслідки протиправних дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, призвели до необхідності докладання ним додаткових зусиль для організації свого життя.

17 листопада 2023 року за наслідками розгляду його звернення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області листом № 76901/6/04-36-13-05-10 від 17 листопада 2023 року, якій надійшов електронною поштою, повідомлено про направлення до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) листа про повернення виконавчого документа без виконання та 20 листопада 2023 року ним було подано клопотання в порядку ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ввечері 20 листопада 2023 року виконавче провадження було закрито на підставі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім зазначеної вище моральної шкоди, незаконними діями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області позивачеві було завдано реальних збитків.

Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 листопада 2023 року ВП № 73210054 стягнуто мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 369 грн. Вказану суму ним сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 241948811. Таким чином незаконними діями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області йому було завдано майнової шкоди на суму 369 грн.

ОСОБА_1 вказував, що в процесі відновлення його порушених прав та попереднього становища він зазнав тривогу, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі від 01 лютого 2024 року № 160/11484/23 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Крім того, при розгляді справи № 160/11484/23 Третім апеляційним адміністративним судом, було встановлено порушення закону посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про що постановлено окрему ухвалу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116868280).

В окремій ухвалі, зокрема, зазначено, що внаслідок неналежного, безвідповідального ставлення посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, ігнорування конституційних приписів про обов?язковість судових рішень була сформована незаконна вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн. за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Ця вимога незаконно була звернута до примусового виконання, внаслідок чого на грошові кошти позивача був накладений незаконний арешт.

Досліджуючи причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із зазначення літери «У» та проставленні у п. 5 дати набрання чинності у вимозі про сплату боргу (недоїмки), вимога № Ф-60350-17/67У від 04 травня 2023 року набрала законної сили переданням її на примусове виконання, відкриттям виконавчого провадження з винесенням постанови про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року, арештом коштів та блокуванням банківських рахунків (карток), й для позивача є очевидним, що такі завідомо незаконні дії призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, докладання додаткових зусиль для організації свого життя, занепокоєння, стресу, та, як наслідок, значної моральної шкоди.

Крім того, позивач вказував, що за неналежне виконання функціональних обов`язків було притягнуто до відповідальності начальника Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ та головного державного інспектора Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ, що вбачається з відповіді ДПС України № 7052/М/99-00-13-06-09 від 12 грудня 2023 року на скаргу про протиправні дії від 17 листопада 2023 року.

З наведених підстав позивач просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь 369 грн. у відшкодування майнової шкоди та моральну шкоду, яку він оцінює у 800000 грн. (том 1, а.с.а.с. 3-13, 19-31, том 2, а.с. 19-31).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у сумі 25000 грн., а також 369 грн. матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади відмовлено (том 3 а.с.223-234).

Не погодившись із рішенням суду, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, рішення суду 1 інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не вчиняло будь - яких податкових порушень, при здійсненні яких особа може звернутися за відшкодуванням шкоди (том 2 а.с.1-4).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 160/1118/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2018 року № Ф-60350-17/67.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 160/1118/19 набрало законної сили 18 травня 2020 року.

04 травня 2023 року контролюючий орган - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повторно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-60350-17/67 на суму 18 585,60 грн. та направив її на адресу позивача ОСОБА_1 (том 1 а.с.32, 79).

Не погодившись с такою Вимогою, 26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67, а також зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність його інтегровану картку платника податків, виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн. (том 1 а.с. 75).

Цього ж дня, 26 травня 2023 року, через електронний кабінет платника (cabinet.tax.gov.ua) ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області направлено заяву про оскарження до суду вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.05.2023 року № Ф-60350-17/67 у судовому порядку (том 1 а.с.33).

Між тим, до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом позову ОСОБА_1 про оскарження вказаної Вимоги, 03 липня 2023 року, до Головне управління ДПС у Дніпропетровській області направило до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про примусове виконання виконавчого документа спірної вимоги від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 (том 1 а.с. 34-35).

У подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року позовну заяву заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 , виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн. (т.2, а.с. 37-45).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на вищевказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року.

До ухвалення остаточного рішення у справі, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області зазначено літеру «У» на вимозі та проставлено у п. 5 дату набрання чинності у вказаній вимозі № Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року про сплату боргу (недоїмки), що свідчить про те, що вимога набрала законної сили та передано її на примусове виконання до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса).

Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 16 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67.

Постановою державного виконавця від цієї ж дати накладено арешт на грошові/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (том 1 а.с. 62).

Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 16 листопада 2023 року визначено ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження у сумі 369 грн. (т.1, а.с. 39-40), які були сплачені останнім, що підтверджується квитанцією про оплату (том 1 а.с. 85).

17 листопада 2023 року на ім`я в.о. голови Державної податкової служби України ОСОБА_2 ОСОБА_1 направлено звернення щодо протиправних дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із зазначенням вищевказаних обставин (том 1 а.с.57-59).

У відповідь на зазначений лист позивача Державна податкова служба України зазначила, що дійсно Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області передано на виконання до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове виконання рішення від 03 липня 2023 року № 24876/5/04-36-13-05-10 та сформовано узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67, що є передчасним. Додатково повідомлено, що у зв`язку з недотриманням вимог ст. 25 Закону № 2464 та пункту 5 розділу VI Інструкції № 449, а саме направлення узгодженої вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу ДВС, за неналежне виконання функціональних обов`язків притягнуто до відповідальності начальника відділу по роботі з податковим боргом ОСОБА_3 , припинено державну службу та звільнено його з посади (повідомлення від 12 грудня 2023 року) (том 1 а.с. 76-79).

Листом від 17 листопада 2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_4 , що управлінням направлено листа до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення без виконання виконавчого документа у зв`язку з його оскарженням (том 1 а.с. 75).

Листом від 20 листопада 2023 року Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_4 , що станом на 20 листопада 2023 року рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року не набрало законної сили, отже у ГУ ДПС відсутні законодавчі підстави щодо виключення боргу (недоїмки) у сумі 18585,60 грн. з ІКП 71040000 (том 1 а.с.73-74).

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 направив до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання, в якому просив після надходження письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа невідкладно виконати дії, передбачені ч.7 ст.9, п.1 ч.1, ч.3 ст.37, ч.4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (том 1 а.с. 81-82).

Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 20 листопада 2023 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (том 1 а.с.44).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року залишено без змін (том 1 а.с. 48-50).

Окремою ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду Суховарова А.В. від 01 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, встановлено, що при направлені вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області були грубо порушені норми Закону, оскільки вже тривалий час набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправність вимоги у ОСОБА_1 сплачувати єдиний внесок за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року.

Більш того, знаючи про судові рішення у справах №160/1118/19 та №160/11484/23 якими визнані протиправними вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн., посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області пред?явлена до примусового виконання вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року та постановою державного виконавця від 16 листопада 2023 року на грошові кошти ОСОБА_1 накладений арешт.

Таким чином, внаслідок неналежного, безвідповідального ставлення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, ігнорування конституційних приписів про обов?язковість судових рішень, була сформована незаконна вимога Ф-60350-17/67 від 04.05.2023 про сплату ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн. за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Ця вимога незаконно була звернута до примусового виконання, внаслідок чого на грошові кошти ОСОБА_1 був накладений незаконний арешт.

Встановивши вказані обставини суд ухвалив про виявлені факти інформувати начальника Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області для вжиття заходів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, внаслідок незаконних дій яких порушені конституційні права ОСОБА_1 (т.1, а.с. 53-54).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції, виходив із того, позивачем доведений факт неналежного ставлення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, що призвело до порушення прав позивача та завдання йому матеріальної та моральної шкоди. Отже наявні всі підстави для часткового задоволення позовних вимог про відшкодування позивачеві завданої матеріальної шкоди у розмірі 369,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн., якої буде достатньо для встановлення сатисфакції, порівняно з незаконними діями органу державної влади та отриманою позивачем шкодою внаслідок таких дій відповідача .

Рішення суду 1 інстанції, яким відмовлено в частині позовних вимог ГУ ДПС в Дніпропетровській області не оскаржується, а тому апеляційним судом не ревізується.

Із вказаним висновком суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом статті 11 ЦК Україницивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема , договори, інші правочини, юридичні факти.

Згідно зістаттею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Шкода заподіяна протиправними рішеннями, діями, бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових осіб, які не вказані в п. 128.2 ст. 128 ПК України, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, що підтверджується абзац 1 п. 114.2 ст. 114 цього Кодексу.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження №12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті 1173,1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Отже, в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Згідно п.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вбачається із матеріалів справи, судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено невідповідність вимогам Закону вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року у справах №160/1118/19 та №160/11484/23.

Наданими доказами, у їх сукупності, зокрема окремою ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду Суховарова А.В. від 01 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, а також повідомленням ДПСУ від 12 грудня 2023 року, доведений факт неналежного ставлення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, що призвело до порушення прав позивача.

Так при направлені вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області були порушені норми Закону, оскільки знаючи про судові рішення у справах №160/1118/19 та №160/11484/23, якими визнані протиправними вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн., посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області пред?явлена до примусового виконання вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року, що призвело до накладання арешту на грошові кошти ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 16 листопада 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що загалом на банківських рахунках ОСОБА_1 було арештовано 20712,46 грн. та 166,72 доларів США (том 1 а.с. 88, 94).

Для відновлення свого порушеного права ОСОБА_1 змушений був звертатись до суду, вести листування, направляти запити до ГУ ДПС в Дніпропетровській області, ДПСУ, Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що витрачати значний час.

В процесі відновлення порушених прав та попереднього становища, він зазнав тривогу та страх, занепокоєння і стрес, відчуття несправедливості та відповідне розчарування. При цьому суд критично відноситься до незгоди відповідача ГУ ДПС в Дніпропетровській області з фактом заподіяння моральної шкоди позивачеві внаслідок неправомірних дій управління.

Фактично банківські рахунки позивача з грошовими коштами у сумах 20712,46 грн. та 166,72 доларів США перебували під арештом в період з 16 листопада 2023 року по 20 листопада 2023 року, тобто 5 днів.

Враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, і тому вважає досить розумно, виважено та справедливо визначити розмір моральної шкоди в розмірі у розмірі 25 000,00 грн. а також підлягають стягненню 369,00 грн. матеріальної шкоди, які є витратами виконавчого провадження, сплаченими та документально підтвердженими позивачем.

Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі "Недайборщ проти Російської Федерації" (Скарга №42255/04) від 01 липня 2010 року зокрема зазначив про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі "Антипенко проти Російської Федерації" (Antipenkov v. Russia), скарга №33470/03, §82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі "Пшеничний проти Російської Федерації" (Pshenichnyy v. Russia), скарга №30422/03, §35 1; рішення у справі "Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayev v. Russia), скарга №38411/02, §113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 01 червня 2006 року) у справі "Грідін проти Російської Федерації" (Gridin v. Russia), скарга Ns4171/04, §20 березня).

Так, рішенням від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, "без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково. Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Таким чином, як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини, заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, тобто при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянтів, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянти не скористався наданими йому правами, не обґрунтував доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що судове рішення в оскарженій відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, правові підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України , апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Судді: