УХВАЛА
17 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої компенсації за неотримане житло,
13.10.2025 ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із до Державної казначейської служби України, Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої компенсації за неотримане житло.
Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
3. Позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Разом із тим, в порушення ст. 175 ЦПК України у поданій до суду позовній заяві позивачем неконкретно викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Так, позивач предметом позову визначив стягнення нарахованої, але не виплаченої компенсації за неотримане житло на підставі ст. 56 Конституції України, як шкода завдана незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними повноважень, способом захисту визначеним ст. 16 ЦК України обрано відшкодування майнової шкоди, зазначивши, що держава порушила свої зобов`язання, чітко передбачені законом.
Таким чином у змісті позову та прохальній частині наведені різні підстави і способи захисту прав позивача: відшкодування шкоди (деліктні зобов`язання) та стягнення заборгованості, а тому позивачу пропонується визначитися із способом захисту прав або інтересів, передбаченим законом чи договором.
Порядок і процедура надання грошової компенсації регулюються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 719 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. № 846)(надалі-Порядок), передбачає виплату компенсації за неотримане житло (п.11 Порядку) після прийняття комісією рішення щодо призначення грошової компенсації.
Згідно з долученою до позовної заяви відповіддю Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 04.03.2025 року № 01.01.-09/1229 зазначається, що комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахуванні коштів на спеціальний рахунок та роз`яснено право на оскарження згідно з чинним законодавством.
Разом із тим, позовна заява у викладі обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не містить відомостей щодо оскарження вказаного рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахуванні коштів на спеціальний рахунок та його скасування, а зміст позову з підстав невиплати нарахованої, але не виплаченої компенсації суперечить долученим до позовної заяви доказами, з огляду на положення п.23 Порядку, в порядку якого рішення про призначення грошової компенсації було переглянуто комісією та прийнято рішення про відмову в перерахуванні такої компенсації.
Також, обґрунтовуючи вимоги підставами неотримання компенсації за неотримане житло 08.10.2020 року у розмірі 1365297,78 грн. жодних позовних вимог щодо вказаної компенсації не висуває, що потребує уточнення.
Окрім того, у поданій позовній заяві, позивач залучив відповідачем по справі - Державну казначейську службу України та Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, однак у порушення ст. 175 ЦПК України не виклав зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів і не викладає обставин, в чому полягає порушення прав позивача з боку кожного з відповідачів.
При цьому сам представник позивача у позовній заяві посилається на постанову ВП ВС від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц якою викладено висновок: «… у цивільному судочинстві держава берез участь як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді...оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган»
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц дійшла висновку, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
У той же час, не втручаючись у право на визначення позивачем належних відповідачів за даним позовом, суд вважає за необхідне акцентувати увагу позивача на вищевказаних висновках ВП Верховного Суду та рекомендує залучити до участі у справі відповідний орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді та зазначити яким чином права позивача порушено кожним із визначених позивачем відповідачів.
Суд також звертає увагу на правовий висновок від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 провадження №14-62цс20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг). Тому такі спори слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на вищенаведене, позивачу необхідно уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, належним чином обґрунтувати наявність цивільно-правового спору, оскільки змісту вимог до відповідачів не зазначено, зазначити яким чином, які права позивача порушено відповідачами та визначитися з ефективним способом судового захисту порушених прав (п. 5 ч 3 ст.175, ч. 1 ст. 185 ЦПК України).
Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення шляхом надання оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої компенсації за неотримане житло, залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України.
Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова