"21" жовтня 2025 р.
Справа №150/803/25
Провадження по справі №2/150/347/25
УХВАЛА

про відкриття провадження в справі

і прийняття справи до розгляду

21 жовтня 2025 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., отримавши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулося ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з вище вказаною позовною заявою.

Чернівецьким районним судом від Чернівецької селищної ради Могилів Подільського району Вінницької області у порядку, передбаченому ч.7 ст.187 ЦПК України, отримано інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача ОСОБА_1 , згідно якої за відомостями вище вказаного органу відповідач зареєстрована АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_1 .

Позовну заяву подано та оформлено відповідно до вимог статей 175-177 ЦПК України.

Цивільну юрисдикцію, тобто, предметну і суб`єктну, інстанційну, територіальну юрисдикцію суду (підсудність), визначені статями 19, 23, 27, 28, 30 ЦПК України, не порушено.

На виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додано документ (платіжну інструкцію), що підтверджує сплату судового збору у порядку та розмірі, встановлених положеннями Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Статтею 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п.1, 2 ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Подана ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» позовна заява стосується спору, який виник з договору кредиту, - про стягнення заборгованості, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не охоплюється змістом ч.4 ст.274 ЦПК України, тому може бути розглянута у порядку спрощеного провадження, як це передбачено ч.1, ч.2 ст.274 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до позовної заяви долучено клопотання про витребування доказів.

Обгрунтовуючи своє клопотання, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» посилається на те, що позивач не зміг самостійно отримати докази, оскільки, такого роду інформація є банківською таємницею, тому не підлягає розголошенню.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів; інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності; інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

З огляду на вище зазначене, , з метою повного, об`єктивного та всебічного її розгляду приходжу до висновку про необхідність та доцільність витребування в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рахунок ОСОБА_1 у вказаному товаристві.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 84, 175, 177, 187, 260, 261, 274, 277, 352-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №150/803/25 (провадження по справі №2/150/347/25) за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області (вул. Незалежності, 20, с.Мазурівка Могилів - Подільського району Вінницької області) на 07 листопада 2025 року об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Витребувати в строк до 10 листопада 2025 року у акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, поштовий індекс 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д):

- письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 28.10.2024 (дата видачі кредиту) по 27.06.2025 (дата закінчення терміну кредитування).

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.8 ст.84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, та всі письмові і електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів та заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов (ч.1 ст.193 ЦПК України).

Визначити позивачу (представнику позивача) п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-пятої статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-пятої статті 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.279 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію стосовно справи, що розглядається на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет. Вебадреса сторінки: https://cr.vn.court.gov.ua/sud0228/.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати сторонам.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК