Справа №489/2455/25
Провадження №2/489/1902/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 вересня 2025 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Ставратій Я.С.,
за участю: представниці позивачки - Кузьміних І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав
Позивачка, через свою представницю - адвокатку Кузьміних І.М., звернулася до суду з позовом, яким просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 27 вересня 2018. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання їх спільної дитини. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про її самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Протягом шести років відповідач навіть не намагався жодного разу побачитися з донькою, не цікавиться її життям, розвитком та здоров`ям, хоча і має таку можливість. Вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки.
У судовому засіданні представниця позивачки підтримала позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Від представниці третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представниця позивачки не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Враховуючі належне повідомлення відповідача, відсутність відзиву, заяв про відкладення судового розгляду, судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.05.2011. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2018.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина проживає разом з нею. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про її самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі.
Норми права та мотиви їх застосування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача, та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Позивачка зазначає, що у м. Буча вона з дитиною не проживає, оскільки з після вторгнення Російської Федерації до України, житло, в якому вони повинні були проживати, є непридатним.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2023, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою щорічною індексацією, починаючи з 29 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 01.04.2025 становить 80000,00 грн.

Відповідно до характеристики Миколаївського ліцею № 22 від 01.04.2025, ОСОБА_3 навчається у Миколаївському ліцею № 22 з 01.09.2020. Мати, ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, перебуває на постійному звязку з учителями, забезпечує дитину усім необхідним, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує високий рівень навчання дитини. Батько, ОСОБА_2 з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. Протягом чотирьох років навчання з класним керівником на зв`язок не виходив, школу не відвідував, навчанням дитини не цікавився, на батьківські збори не з`являвся.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 05.09.2025 за вих. № 23423/02.02.01-22/04/14/25, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тлумачення частини шостої статі 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд бере до уваги, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

В наданому суду висновку органу опіки та піклування як на підставу про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, посилається, зокрема, на відсутність отримання пояснень від відповідача та дослідження житлово-побутових умов його проживання у звязку з не встановленням його місця проживання (перебування).

Суд вважає що органом опіки не були взяті до уваги доводи позивачки, об`єктивні відомості щодо відсутності батька у житті дитини, те що він не бере участі у її вихованні, утриманні. Більш того неприбуття батька на засідання комісії, неможливість встановлення його місця перебування навпаки підтверджує доводи позивачки щодо ухилення від обов`язків батька, оскільки протилежного він не довів ні суду, ні органу опіки.

Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до доньки будь-якої батьківської уваги та турботи.

Висновок не є єдиним та заперечним доказом у справах даної категорії, він повинен досліджуватись та оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами наданими сторонами та учасниками справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належними та достатніми доказами доведено, що відповідач не виконує та не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від утримання, виховання та спілкування з дитиною, а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав.

При цьому, суд наголошує на тому, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду про поновлення батьківських прав (ВС постанова 459/3411/18).

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено «13» жовтня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева