справа № 619/4044/25
провадження № 2/619/1810/25
Рішення

Іменем України

22 жовтня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/4044/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Дергачівська міська рада,

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

представниця позивача: Мироненко С.М.,

представниця відповідача: Суржкова В.В.

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 15.07.2025 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0975 га, кадастровий номер :00:002:0449, яка розташована за цією ж адресою, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У обґрунтування позову зазначено, що спадковий житловий будинок належить її матері на підставі типового договору купівлі-продажу жилого будинку присадибного типу з надвірними будівлями, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 01 липня 1983 року № 593, від 21.09.1991. Після смерті матері вона спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але 07.10.2015 нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений. Згідно рішення Козачолопанської селищної ради № 47 від 14.01.1997 її матері передано безкоштовно в приватну власність та користування земельну ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства за названою вище адресою. ТОВ «Проєктувальник» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, якій присвоєно кадастровий номер :00:002:0449.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.07.2025 позовну заяву залишено без руху та 23.07.2025 представником позивача усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 24.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.09.2025.

Згідно ухвали суду від 22.09.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 22.10.2025.

Позивачка та представниця у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Представниця відповідача у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому належить ОСОБА_2 на підставі типового договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.11.1991, який зареєстрований в Слатинському КПТІ «Інвентаризатор» (а.с. 19).

Відповідно до рішення Козачолопанської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області № 47 від 14.01.1997, ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 985 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (зворот а.с. 20).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_2 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 30.07.2025 за №82036483, то має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 являється її донька ОСОБА_1 , їх родинний зв`язок підтверджується копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу (а.с. 20).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За відомостями Дергачівської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №479/2013 за заявою доньки ОСОБА_1 . Син ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття спадщини. 07.10.2015 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №2-356 (а.с. 74).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори від 07.10.2015 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадковий житловий будинок відсутній належним чином оформлений у відповідності до законодавства правовстановлюючий документ (а.с. 21-22).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.

Згідно з ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проєктувальник» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 31-45).

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-025) від 19.06.2025 підтверджує факт, що у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :00:002:0449 обліковується земельна ділянка площею 0,0975 га місце розташування: АДРЕСА_1 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Частиною 16 ЗК України передбачено, що предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

У відповідності до вимог стаття 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №921/158/18).

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 120 ЗК України (у редакції, чинній у період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року), висловлений у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, визначивши, що у випадку переходу у встановленому права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно з виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується.

Оскільки померлій ОСОБА_2 на момент смерті належав житловий будинок АДРЕСА_1 та вона мала у постійному користуванні земельну ділянку за цією ж адресою, але не здійснила державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, проте зазначене майно входить до складу спадщини, яку позивачка прийняла у встановленому законом порядку, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0975 га кадастровий номер :00:002:0449, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Дергачівська міська рада, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5.

Суддя І. М. Нечипоренко