Справа № 308/2032/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боті О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дашковської С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Оноківської сільської ради Ужгородського району про визнання розпорядження про звільнення протиправним, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до Оноківської сільської ради Ужгородського району про визнання розпорядження про звільнення протиправним, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно пункту 1 розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1-22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 » відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 44 Кодексу законів про працю України, керуючись статтею 42, частиною 8 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» звільнено ОСОБА_2 з посади інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 08.01.2025 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 стаття 40 КЗпП України. Підстава: Рішення 45- сесії 8-го скликання № 2121 - XLV- VIII 25.10.2024.

Вказує, що копію розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1-22 «Про звільнення ОСОБА_2 », копію попередження про наступне вивільнення від 29.10.2024 № 1525/03-24 та лист першого заступника сільського голови від 09.01.2025 за № 79/03-23 отримав засобами потового зв`язку 10.01.2025 року

Пояснює, що при скороченні запропоновано посаду інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради. Однак, незважаючи на те, що посаду інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення, яку він обіймав скорочено з 01.11.2024 року, а згідно попередження про наступне вивільнення від 29.10.2024 за № 1525/03-24, 31.12.2024 він не був звільнений із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, а продовжував працювати на займаній посаді до 08.01.2025 року. Оскільки, 31.12.2024 не був звільнений із займаної посади, від запропонованої посади інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради не відмовлявся, а тому об`єктивно, з врахуванням перебування на займаній посаді та вимог чинного законодавства, вважав, що відповідачем - Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області з ним пролонговано дію трудового договору на невизначений строк.

У той же час, відповідачем - Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 01 січня 2025 року укладено трудовий договір з ОСОБА_3 на запропоновану йому посаду інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради, від якої він не відмовлявся, чим грубо порушено його конституційне право на працю, що в свою чергу призвело до позбавлення засобів до існування. Крім того, в підтвердження свого бажання працювати в Оноківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області на запропонованій посаді інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради, ним 01.01.2025 написано відповідну заяву на ім`я в.о. сільського голови Є. Лейби, яку засобами поштового зв`язку 02.01.2025 відправив на адресу Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області

Також, у день звільнення із займаної посади 08.01.2025 з 08.00 до 11.00 він був на робочому місці в адміністративній будівлі Оноківської сільської ради, а після 11.00 виконуючи свої службові обов`язки перевіряв справність роботи котельні амбулаторії сільської ради. Перебуваючи в котельні амбулаторії сільської ради йому стало погано і, він звернувся до сімейного лікаря для надання першої медичної допомоги. Після огляду та вимірювання сімейним лікарем артеріального тиску, останнім констатовано, що у нього високий артеріальний тиск і з метою його нормалізації було надано медичні препарати для його нормалізації. У 12.30 год. 08.01.2025, він повторно звернувся за допомогою до сімейного лікаря, оскільки продовжував почуватися погано незважаючи на вживання наданих медичних препаратів і потребував надання медичної допомоги. Сімейний лікарем, для проходження огляду його було направлено до комунального некомерційного підприємства «Закарпатський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії».

У подальшому з 09.01.2025 по 17.01.2025 перебував на амбулаторному лікуванні. Тобто, перебував на амбулаторному лікуванні з 08.01.2025 по 17.01.2025.

Під час лікування, а саме 10.01.2025 засоби поштового зв`язку отримав лист першого заступника сільського голови від 09.01.2025 за № 79/03-23 з додатками: копію розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1 -22 «Про звільнення ОСОБА_2 », копію попередження про наступне вивільнення від 29.10.2024 № 1525/03-24.

Згідно листа першого заступника сільського голови від 09.01.2025 за № 79/03-23 повідомлено, що 08.01.2025 року його звільнено з посади інструктора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області відповідно до розпорядження від 07.01.2025 року № 7/03.1-22 «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Зазначеним листом відповідач підтвердив, що розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1-22 «Про звільнення ОСОБА_2 » не було вручено позивачу в день звільнення 08.01.2025; що в день звільнення відповідачем позивачу не вручено письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та не проведено з ним розрахунок; що незважаючи на те, що позивач не відмовився від запропонованої йому відповідачем посади інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради, відповідач не призначив його на дану посаду станом на 08.01.2025.

Повний розрахунок відповідачем з позивачем проведено тільки 16.01.2025.

Вважає, що оскаржуване розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1-22 «Про звільнення ОСОБА_2 » є таким, що не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі наведеного, просив суд: визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 07/03.1 - 22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області з 09.01.2025; стягнути з Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 09.1.2025 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

25.03.2024 від представника відповідача Оноківської сільської ради надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що Оноківська сільська рада, у спірних правовідносинах, не погоджується із заявленими вимогами та просить відмовити в їх задоволенні.

Зазначає, що 31.12.2024 начальником відділу комунікацій та документообігу на ім`я в.о. сільського голови, секретаря сільської ради Євгена Лейби була складена службова записка із проханням зобов`язати ОСОБА_2 до 08.01.2025 надати: трудову книжку для оформлення її при звільненні відповідного до чинного законодавства, обхідний лист і залишки матеріальних цінностей, що рахуються за ним, як за матеріально-відповідальною особою для оформлення звільнення відповідно до вимог чинного законодавства. Указана службова записка складена на підставі звернення ОСОБА_2 і його заперечення про переведення на аналогічну посаду у відділ комунальної власності та роботи з проектами, і як наслідок, прохання начальника відділу комунікацій та документообігу розглянути питання перенесення дати скорочення. Також указано, що станом на 31.12.2024 ОСОБА_2 не подано заяви про продовження працювати в Оноківській сільській раді на запропонованій посаді. Реагуючи на вказану службову записку та доводи викладені в ній, було винесено Розпорядження «Про перенесення дати скорочення» від 31.12.2024 № 366/01-34 відповідно до якого зобов`язано перенести дату скорочення ОСОБА_2 до передачі матеріальних цінностей та здачі обхідного листа. Зобов`язано ОСОБА_2 до 08.01.2025 передати матеріальні цінності в.о. начальника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення ОСОБА_4 . Зобов`язано ОСОБА_2 до 08.01.2025 надати до відділу організаційної та кадрової роботи обхідний лист та трудову книжку для оформлення звільнення відповідного до чинного законодавства.

31.12.2024 ОСОБА_2 було підготовлено попередження про перенесення дати скорочення, однак від ознайомлення із таким він відмовився, про що було складено відповідний акт від 31.12.2024. Отже, твердження позивача про те, що він вважав, що з ним було пролонговано дію трудового договору через те, що його не було звільнено 31.12.2024 не відповідають обставинам справи. Окрім того, 06.01.2025 інспектором з обслуговування техніки та інформаційних систем відділу організаційної та кадрової роботи ОСОБА_5 було складено на ім`я в.о. сільського голови, секретаря сільської ради Євгена Лейби службову записку в якій указано, що переглянувши відеоархів системи відеоспостереження виявлено факт завантаження матеріальних цінності в багажне відділення автомобіля позивача, а саме: блок туалетного паперу та двох коробок паперу А4, які виносилися позивачем із приміщення Оноківської сільської ради. На вказані дії позивача уповноважено не було, відтак була написана заява про злочин.

Вказує, що доводи позивача про те, що відповідачем 01 січня 2025 укладено трудовий договір із іншим працівником на посаду, яку було запропоновано позивачу, від якої позивач не відмовлявся спростовується Розпорядженням від 27.12.2024 № 361/01-34 «Про перенесення робочого дня 01 січня 2025 року» відповідно до якого зобов`язано перенести для працівників, які працюють за п`ятиденним робочим тижнем із двома вихідними днями в суботу й неділю, робочий день із середи 01 січня 2025 на суботу 04 січня 2025.

Відповідно працівника про якого говорить позивач не могло бути прийнято 01.01.2025 .

Доводи позивача про те, що у підтвердження бажання працювати у відповідача на запропонованій посаді, позивачем 01.01.2025 було надіслано відповідну заяву є нікчемним, оскільки, як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення лист, який адресовувався позивачем відповідачу був зданий на пошту 13.01.2025 , а отриманий відповідачем 07.02.2025.

Доводи позивача про те, що із 09.01.2025 по 17.01.2025 він перебував на амбулаторному лікуванні, тобто позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 08.01.2025 по 17.01.2025 не заслуговує на увагу, оскільки, по перше, листок непрацездатності був відкритий 09.01.2025, а по-друге, 08.01.2025 було складено Акт про відсутність на роботі ОСОБА_2 . Посилання позивача на те, що розпорядження № 7/03.1-22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 » видане не уповноваженою на те посадовою особою Оноківської сільської ради, з перевищенням наданих йому повноважень та з присвоєнням владних повноважень сільського голови, а саме першим заступником сільського голови, тому дане розпорядження є незаконним і підлягає скасуванню спростовується Розпорядженням від 03.01.2025 № 1/03.1-23 «Про відрядження в.о. сільського голови Лейби Є.В.» відповідно до якого надано ОСОБА_6 , першому заступнику сільського голови Оноківської сільської ради право підпису розпорядчих документів.

Пояснює, що при скороченні штату позивач був вчасно та належним чином повідомлений, йому були запропоновані всі вакантні посади, тому посилання заявника на те, що його вивільнення відбулось із порушенням трудового законодавства, є безпідставними

30.04.2025 від адвоката Мокрянина М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити.

05.05.2025 від представника відповідача Дашковської СО. надійшли до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно з яких проти доводів позивача заперечує у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Мокрянин М.М. у судовому засіданні позові вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Дашковська С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з відстав наведених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач обіймав посаду інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області

Рішенням сорок п`ятої сесії восьмого скликання Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 2121- XLV-VIII від 25 жовтня 2024 року «Про внесення змін до структури сільської ради, затвердженої рішенням № 113-ІІ-VІІІ від 22 грудня 2020 року «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату та її виконавчих органів (зі змінами від 08.04.2021, 28.09.2021, 22.12.2021, 30.03.2022, 18.08.2022,22.12.2022, 23.02.2023, 28.04.2023, 17.05.2023, 18.07.2023, 13.10.2023, 30.01.2024)» посаду інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, яку обіймав позивач - ОСОБА_2 було скорочено з 01.11.2024 року

Судом також встановлено, що позивача повідомлено про скорочення його посади з 01.11.2024 та запропоновано посаду інспектора відділу комунальної власності та роботи з проектами Оноківської сільської ради, що стверджується копією попередження про наступне вивільнення віл 29.10.2024 №1525/03-24.

31.12.2024 начальником відділу комунікацій та документообігу на ім`я в.о. сільського голови, секретаря сільської ради Євгена Лейби була складена службова записка із проханням зобов`язати ОСОБА_2 до 08.01.2025 надати: трудову книжку для оформлення її при звільненні відповідного до чинного законодавства; обхідний лист і залишки матеріальних цінностей, що рахуються за ним, як за матеріально-відповідальною особою для оформлення звільнення відповідно до вимог чинного законодавства.

Розпорядженням «Про перенесення дати скорочення» від 31.12.2024 № 366/01-34, перенесено дату скорочення ОСОБА_2 до передачі матеріальних цінностей та здачі обхідного листа. Зобов`язано ОСОБА_2 до 08.01.2025 передати матеріальні цінності в.о. начальника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення ОСОБА_4 . Зобов`язано ОСОБА_2 до 08.01.2025 надати до відділу організаційної та кадрової роботи обхідний лист та трудову книжку для оформлення звільнення відповідного до чинного законодавства.

31.12.2024 ОСОБА_2 було підготовлено попередження про перенесення дати скорочення.

Відповідно до Акту про відмову від ознайомлення з розпорядженням та попередження від 31.12.2024, інспектор відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківсьокї сільської ради Прадід В. 31.12.2024 відмовився від ознайомлення з розпорядженням №366/01-34 від 31.12.2024 «Про перенесення дати скорочення» та попередженням.

З Акту про відсутність працівника на робочому місці від 08.01.2025 №01, слідує, що 08.01.2025, інспектор відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Прадід В. був відсутній на роботі з 11 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Згідно з Розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Гринчука Я. № 7/03.1-22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 », звільнено ОСОБА_2 з посади інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 08.01.2025 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 стаття 40 КЗпП України.

Підстава: Рішення 45- сесії 8-го скликання № 2121 - XLV- VIII 25.10.2024.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно з частинами першою-третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Подібні висновки щодо застосування положень статті 49-2 КЗпП України викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (П/9901/310/18), Верховного Суду від 25 червня 2021 року у справі № 527/1263/20-ц,від 22 вересня 2021 року у справі № 280/82/18, від 22 вересня 2021 року у справі № 206/2500/20, від 09 квітня 2020 року у справі № 760/21020/15-ц.

Судом встановлено, що посада інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради, яку перед звільненням займав позивач, враховуючи рішення сорок п`ятої сесії восьмого скликання Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 2121- XLV-VIII від 25 жовтня 2024 року «Про внесення змін до структури сільської ради, затвердженої рішенням № 113-ІІ-VІІІ від 22 грудня 2020 року «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату та її виконавчих органів (зі змінами від 08.04.2021, 28.09.2021, 22.12.2021, з 01.11.2024 підлягала скороченню.

Позивачу при попередженні про наступне вивільнення було запропоновано відповідну вакантну посаду, відповідач вказує що позивач відмовився від такої. При цьому, доказів того що позивач погодився на таку в матеріалах справи не має.

Згідно ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, відомостей про те, що позивач надав згоду на переведення на іншу посаду в матеріалах справи відсутні.

Також, з матеріалів справи слідує, що позивач з 09.01.2025 по 17.01.2025 перебував на амбулаторному лікуванні. Під час перебування на лікарняному, а саме 10.01.2025 засоби поштового зв`язку , позивач отримав лист першого заступника сільського голови від 09.01.2025 за № 79/03-23 з додатками: копію розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 7/03.1-22 «Про звільнення ОСОБА_2 », копію попередження про наступне вивільнення від 29.10.2024 № 1525/03-24.

Однак, як встановлено в судовому засіданні 08.01.2025 працівниками Оноківської сільської ради було складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, яким зафіксовано відсутність 08.01.2025 позивача ОСОБА_7 на роботі з 11 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Посилання позивача про те, що відповідачем 01 січня 2025 року укладено трудовий договір із іншим працівником на посаду, яку було запропоновано позивачу, не знайшли свого підтвердження під час розгляду.

Також позивач в позовній заяві зазначає, те, що 01.01.2025 ним була надіслана відповідачу відповідна заява, якою позивач підтвердив бажання працювати на запропонованій посаді.

Однак, відповідно до долученого представником відповідача копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 159), лист позивача на адресу відповідача був відправлений 13.01.2025, та отриманий відповідачем 07.02.2025.

Твердження позивача про те, що він вважав, що з ним було пролонговано дію трудового договору через те, що його не було звільнено 31.12.2024 також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Посилання позивача на те, що розпорядження № 7/03.1-22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 » видане неуповноваженою на те посадовою особою Оноківської сільської ради, спростовується Розпорядженням від 03.01.2025 р. № 1/03.1-23 «Про відрядження в.о. сільського голови Лейби Є.В.» відповідно до якого надано ОСОБА_6 , першому заступнику сільського голови Оноківської сільської ради право підпису розпорядчих документів.

Суд у ході розгляду справи дійшов висновку про те, що відповідачем, дотримано всі вимоги, щодо звільнення позивача з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, а саме: за два місяці до запланованої дати звільнення, повідомлено про наступне можливе вивільнення працівника, запропоновано всі наявні вакансії в структурі відповідача.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановивши, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, відповідачем у встановлений строк повідомлено позивача про зміни в організації виробництва і праці та про майбутнє звільнення, відповідачем запропоновано всі наявні вакансії в структурі відповідача, дійшов висновку про те, що звільнення позивача на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України проведено законно, оскільки відбулося із дотриманням вимог статей 40, 49-2 КЗпП України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для скасування розпорядження про звільнення позивача, відтак не підлягають задоволенню і вимоги, щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04,§ 58, ЄСПЛ ,від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, cт.ст. 36, 40, 41, 43, 147, 148, 149 КЗпП України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 55, 76-80, 81,82,89,141, 258-259, 263,264,265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги про:

визнання протиправним з моменту прийняття та скасування розпорядження першого заступника сільського голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області N? 07/03.1 - 22 від 07.01.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 »;

поновлення ОСОБА_2 на посаді інспектора відділу бухгалтерського обліку, закупівель та матеріального забезпечення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області з 09.01.2025;

стягнення з Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов?язкових платежів, починаючи з 09.1.2025 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі

залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов