Справа № 302/1381/25
Провадження № 2/302/536/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю секретарка судового засідання Липей В.В.,
без участі сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
26.09.2025 року представник позивачки адвокат Рішко С.І. в інтересах позивачки подав суду позов про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей позов обґрунтовано таким.
Позивачка була народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Лозянський Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 23.11.1968 року виконкомом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис №40. В актовому записів про народження позивачки дані про батька зазначені не були. 25 грудня 1985 року Міжгірський районним відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було зроблено відповідний актовий запис №118, в результаті чого позивачка змінила своє прізвище зі « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». За життя мати позивачки, ОСОБА_2 , збудувала спадковий будинок, будівництво якого було завершено орієнтовно у 1972 році. Мати позивачки, ОСОБА_2 , 1936 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була постійною мешканкою смт Міжгір`я Закарпатської області. Разом з нею на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1968 р.н., - донька померлої; ОСОБА_7 , 1985 р.н., - онука померлої; ОСОБА_8 , 1988 р.н., - онука померлої. ОСОБА_2 на випадок смерті заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавались. 16 квітня 2025 року позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області із заявою про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Того ж дня приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №61/2025 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі №73951558). Як було встановлено нотаріусом, позивачка прийняла спадщину за майном померлої ОСОБА_2 як спадкоємець за законом шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_2 до приватного нотаріуса не надходили. 09 вересня 2025 року в інтересах позивачки її представник звернувся до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок. Однак постановою від 09.09.2025 року №214/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку.
Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв
Позивачка та її представник Рішко С.І. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак останній подав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності з позицією підтримки позову.
Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі представниці на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву, згідно якої Міжгірська селищна рада визнає позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати без участі представника селищної ради.
Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.
Встановлені судом обставини
Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років у смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації смертей відділом ДРАЦС Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області 09.03.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №31, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 09.04.2025 року №16-08/289, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1936 р.н., була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті в даному будинку проживали: ОСОБА_1 , 1968 р.н., - донька померлої; ОСОБА_7 , 1985 р.н., - онука померлої; ОСОБА_8 , 1988 р.н., - онука померлої.
ОСОБА_2 на випадок смерті заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 16.04.2025 року №80853080 та №80853087.
16.04.2025 року приватним нотаріусом Хустського РНО ОСОБА_9 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано спадкову справу №73951558 (номер у нотаріуса 61/2025), що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80859115 від 16.04.2025 року.
З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 09.09.2025 року №214/02-31 приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. вбачається, що позивачка прийняла спадщину за майном померлої ОСОБА_2 за законом шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Однак приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по причині відсутності правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку та наявності зареєстрованого арешту на майно, в якому міститься суперечлива інформація щодо власника майна.
Як свідчить технічна документація по відведенню земельної ділянки для будівництва від 1969 року, рішенням виконкому Міжгірської селищної ради від 28.01.1969 року ОСОБА_2 було дозволено провести будівництво житлового будинку в АДРЕСА_2 .
24 травня 1969 року між ОСОБА_2 та Міжгірською селищною радою було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_2 . Вищевказану земельну ділянку було відведено ОСОБА_2 в натурі (на місцевості), про що було складено відповідний акт від 20 травня 1969 року (а.с.23-25).
Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради від 28.04.2025 року №16-08/322, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га. Цей будинок був побудований орієнтовно у 1969 році.
Відповідно до довідки №100 від 14.04.2025 року КП «Міжгірське БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 18.04.2025 року ФОП ОСОБА_10 на замовлення ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №ТІ01:3297-3563-7349-3713, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , споруджено в 1972 році, поруч з ним розташований сарай. Згідно з експлікації приміщень будинку його загальна площа 75,30 м2, з неї житлова 30,70 м2, а допоміжна - 44,60 м2; будинок складається з таких приміщень: коридору 6,7 м2; прихожої 15,9 м2; спальні 15,9 м2; кухні 6,4 м2; прихожої 11,9 м2; ванної 3,7 м2; кімнати 14,8 м2.
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1223 ЦК України передбачено:
- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 не склала заповіт. Позивачка прийняла спадщину за майном померлої ОСОБА_2 за законом шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Однак приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по причині відсутності правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку та наявності зареєстрованого арешту на майно, в якому міститься суперечлива інформація щодо власника майна.
Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.18, 4.21 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку.
За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат
Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір у сумі 5243 грн 60 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 2621 грн 80 коп.
Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,
Визнання позову відповідачем прийняти.
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 2621 грн 80 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 21.10.2025.

Суддя В. П. Кривка