Провадження 2-о/193/36/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції заявника.

02.06.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно вимог якої просила встановити факт проживання її із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти під час виконання бойового завдання, у період з 01.01.2000 по 08.08.2024, однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_3 із січня 2000 року почали проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У них народилось двоє синів: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , але оскільки шлюб не був зареєстрований, відомості про батька в свідоцтвах про їх народження внесені на підставі ст. 135 СК України. Вказує, що за час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм будинку та виховували разом дітей.

Чоловік офіційно не був працевлаштований, але мав постійне місце роботи у фермерському господарстві в с. Мар`є-Дмитрівка Криворізького району Дніпропетровської області, звідки мав дохід на утримання своєї сім`ї, окрім того ніс витрати по утриманню житлового будинку за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

09.08.2024 ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу у зв`язку з загальною мобілізацією для надання відсічі збройної агресії РФ проти України.

21.11.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло сповіщення на її ім`я про те, що «матрос ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець номер обслуги відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання."

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_3 заявниці для отримання статусу члена сім`ї загиблого або зниклого безвісті військовослужбовця, комунікації із військовою частиною, а також з метою отримання грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 за № 884.

Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі.

03.06.2025 за ухвалою суду відкрито окреме провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

28.07.2025 за клопотанням заінтересованої особи залучено до участі у розгляді справи також в якості іншої заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулось 16.09.2025, пояснила, що вони із ОСОБА_3 познайомились досить давно, ще будучи підлітками почали проживати разом у хаті батька її цивільного чоловіка в с. Потоцьке Криворізького району Дніпропетровської області. Потреби у реєстрації шлюбу у них не виникали, оскільки вони і так проживали як сім`я, разом тримали господарство, обробляли городину, чоловік фінансово утримував її, з часом у них народились діти два сина, батьком яких є ОСОБА_3 , однак у актових записах про нього як батька вказане за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України « ОСОБА_6 ». Зазначає, що до неї у ОСОБА_3 іншого шлюбу, інших дітей не має. Знає, що у чоловіка були батьки: мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батько ОСОБА_8 , які померли.

Заінтересована особа, Міністерство оборони України, у судове засідання свого представника не направив, однак надав до суду пояснення, згідно яких вказала, що заперечує проти встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право, а тому підлягає розгляду у позовному провадженні. Поміж тим вказує, що заявницею не доведено, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання її із зниклим безвісти військовослужбовцем ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин із ОСОБА_3 , нею не долучено спільних фото світлин сім`ї, платіжних інструкцій чи виписок із банківських карток, які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 несли спільні витрати на покращення свого побуту, разом проводили час тощо, а свідчення свідків носять узагальнений характер, стосується здебільшого констатації факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують наявності усталених відносин притаманних подружжю у розумінні ст. 3 СК України. Водночас матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували б що він не перебуває у шлюбі із іншою жінкою, з огляду на це просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 , свого представника на розгляд справи теж не направила, натомість до суду надала пояснення, згідно яких вказала існування спору про право, у зв`язку із чим суд повинен залишити заяву без розгляду, роз`яснивши учасникам справи, що вони мають право звернутись до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження. Судове засідання провести без участі представника військової частини.

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не забезпечив, заяв та клопотань до суду не направляв.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Як вказала у судовому засіданні ОСОБА_1 , вона з 01.01.2000 проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , однак шлюб вони офіційно не реєстрували, оскільки у цьому ніякої потреби у них не було. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, вони надбали спільне майно та вели спільне господарство, вели спільний побут, утримували на спільний бюджет житловий будинок у якому вони проживали.

Згідно витягів із актових записів про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що їхніми батьками записані: ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6 (а.с. 17,18). Як зазначила заявниця, вона під час реєстрації народження дітей вказала своє власне прізвище для них, його ж вказала і для їх батька, хоча останнім насправді є ОСОБА_3 .

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Девладівської сільської ради за № 19 від 24.01.2025, видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали та вели спільне господарство, останнього під час загальної мобілізації було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

Заявниця разом із ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 25 від 07.02.2025 видана виконкомом Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 13).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу 09.08.2024, зник безвісти 11.11.2024 в районі н.п. Дар`їно Курської області російської федерації під час виконання бойового завдання, про що свідчить відповідне сповіщення за вих. № 2658 від 21.11.2024, адресоване саме ОСОБА_1 , окрім того зазначено його статус відносно заявниці як «цивільний чоловік» (а.с.12).

Отримавши вказане сповіщення заявниця згодом звернулась до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, внаслідок чого було внесено відомості 07.01.2025 до ЄРДР за № 0000004 (а.с. 16).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона доводиться двоюрідною сестрою заявниці, з дитинства була неодноразово у них у гостях, була присутня під час святкування їхніх сімейних свят, залишалась у них наглядати за дітьми, коли ОСОБА_10 працював, а заявниці необхідно було від`їхати у сел. Софіївка. Вказує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 почали проживати разом ще коли заявниці було 14 років, у будинку, розташованого в селищі Потоцьке Криворізького району Дніпропетровської області. Вказаний будинок поділений на дві частини, у одній частині проживали заявниця із ОСОБА_3 , а в іншій частині проживала мати ОСОБА_3 - ОСОБА_12 . Згодом його мати померла, знає що батько ОСОБА_3 помер років 13 назад. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 постійно проживали у цьому селі в цьому ж самому будинку, весь час спільно проживали, від спільного проживання народились діти, вона не працювала, займалась веденням домашнього побуту, прала, готувала, садила город тощо, а ОСОБА_10 працював по найму у селі неподалік від місця їх проживання. Тримали невелике домашнє господарство, діти схожі на ОСОБА_10 , особливо старший син, вони завжди його називали татом, інших шлюбів, що у ОСОБА_10 , що у ОСОБА_13 не було.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що він є сусідом сім`ї ОСОБА_15 . Батько ОСОБА_8 , приїхав у село близько 1986 році, де працював колійником. Приблизно у 2000 роках він побачив на їх подвір`ї заявницю ОСОБА_16 , вона була досить юною, і з того часу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали проживати разом, вона займалась домашнім побутом, а він, оскільки у нього не було середньої освіти, що дозволяла б йому працювати також колійником, працював по найму. Вони тримали город, господарство, і так з часом від їх спільного проживання у них народились двоє синів: ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . Впевнений, що батько дітей є ОСОБА_19 , йому особисто не було відомо, щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_20 із ОСОБА_21 , оскільки йому це не було цікаво. Підтвердив, що іншого шлюбу у ОСОБА_1 не було. Батько ОСОБА_22 , помер ще у 1995 році, з часом у ОСОБА_10 померла і його мати - ОСОБА_12 , коли вона померла він дізнався, що у ОСОБА_10 навіть не було паспорта, тому вони допомагали йому виготовити паспорт. Знає, що у ОСОБА_10 ще були брати, однак місце їх перебування не знає, на поховання їх матері вони не приїжджали.

На запит суду за клопотанням заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо виявлення інших членів сім`ї зниклого безвісти ОСОБА_3 , отримано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 5 від 25.09.2025, згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 народився від шлюбу укладений між його батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 109,110).

Поміж тим як стверджують свідки допитані у судовому засіданні та згідно пояснень заявниці батько військовослужбовця ОСОБА_3 ОСОБА_8 помер, однак відомостей щодо актового запису про його смерть Державний реєстр актів цивільного стану громадян не містить, про що свідчить витяг за № 0 від 25.09.2025 виконаний на запит суду (а.с.108).

Мати ж військовослужбовця ОСОБА_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.08.2021 (а.с. 91).

За інформацією наданою виконкомом Девладівської сільської ради із по господарських обліках, вбачається, що разом із ОСОБА_3 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інформації щодо наявності дітей, батьків, сестер/братів, баби, діда, рідних дядьків та тіток у ОСОБА_3 відсутня (а.с. 63).

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Пунктом 6Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

З врахуванням наведених вище доказів, пояснення свідків, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявниця та безвісти зниклий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 01.01.2000, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей, дбали про утримання спільного житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Ваговим аргументом, щодо підтвердження доводів заявниці, є той факт, що сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_3 було адресовано саме заявниці, згідно якого чітко зазначено, що він приходився заявниці цивільним чоловіком, з цього випливає, що при вступі на військову службу ОСОБА_3 особисто зазначив у військово облікових документах про наявність у нього саме «цивільної дружини» заявниці ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки, вона має право скористатися на оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, здійснювати заходи щодо його розшуку тощо.

Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, показами свідків, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01.01.2000 до 08.08.2024.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄРДПОУ 00034022, адреса: проспект Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168.

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 24.10.2025.

Суддя О. В. Томинець