Провадження №: 2/336/74/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С., позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області Мідяного Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Головне управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Зайцева Анна Сергіївна, Запорізький обласний державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання в порядку спадкування прав засновника Фермерського господарства «Радуга», в тому числі право постійного користування земельною ділянкою площею 20,0га.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, в особі представника - адвоката Сахно О.В., яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 20.06.2022, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 14.10.2022 серії АР №1101297, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.01.2016 серії ЗП №001112, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за позивачкою права засновника ФГ «Радуга» в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2023 вказану справу було передано в провадження судді Щасливій О.В.

Ухвалою суду від 24.05.2023 позов залишено без руху.

Ухвалами суду від 05.06.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та витребувано у Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області матеріали спадкової справи №42/2001, заведеної після померлого ОСОБА_3

29.06.2023, 03.11.2023 представником відповідача Мідяним Є.О., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2021 серії АР №1105346 подано клопотання про доручення до справи письмових доказів.

29.06.2023 представником ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Гурильовим А.С., який діє на підставі Довіреності №9-8-0.62-2/62-23 від 03.01.2023 (строк дії до 21.12.2023) через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано письмові пояснення по справі.

04.09.2023 на електронну пошту суду позивачем подано уточнену позовну заяву до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Головне управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Зайцева Анна Сергіївна, Запорізький обласний державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), в якій вона просила визнати за нею права засновника Фермерського господарства «Радуга» () місцезнаходження с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області, в тому числі право постійного користування земельною ділянкою площею 20,0га. на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області, право на яку було отримано ОСОБА_3 , як засновником фермерського господарства, згідно Державного акта на право постійного користування землею, виданого громадянину України від 30.12.1993 року, та передано в користування Фермерському господарству «Радуга», в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.01.2024 позивачкою подано клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів.

30.04.2024 на електронну пошту суду позивачкою подано клопотання про витребування доказів та уточнену позовну заяву, з позовними вимогами, аналогічними тим, що були подані 04.09.2023.

01.05.2024 на електронну пошту суду позивачкою подано уточнену позовну заяву, з позовними вимогами, аналогічними тим, що були подані 30.04.2024.

Ухвалою суду від 02.05.2024 у Запорізького обласного державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) витребувано копію спадкової справи №42/2001, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Витребувані докази надійшли до суду 15.05.2024.

Ухвалою суду від 25.06.2024 закрито підготовче провадження по справі.

На виконання вимог Розпорядження керівника апарата Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №519 від 08.10.2024, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024, матеріали цивільної справи №336/4598/23 (провадження №2/366/242/2024) передано в провадження судді Звєздовій Н.С.

Ухвалою суду від 09.10.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Як вже зазначалось вище, 01.05.2024 на електронну пошту суду позивачкою подано уточнену позовну заяву, з позовними вимогами, аналогічними тим, що були подані 30.04.2024.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , 1935 року народження. Після смерті батька залишилось спадкове майно. Було заведено спадкову справу № 42/2001.

Інші спадкоємці: ОСОБА_4 (син спадкодавця) та ОСОБА_5 (мати спадкодавця) відмовилися від своїх часток на користь позивача, яка стала внаслідок цього єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після ОСОБА_3 .

Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину від 30.04.2001 р. реєстр. № 839.

У 2020 році під час проведення ремонтних робіт, позивач знайшла документи, які підтверджують, що після смерті батька існує ще спадкове майно, а саме: права засновника ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», в тому числі права постійного користування на земельну ділянку площею 20,0 га на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області, та права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, що знаходяться на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка на сьогоднішній день є територією Комишуваської територіальної громади Запорізького району Запорізької області.

ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РАДУГА», , місцезнаходження: с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області, належало батькові позивача, згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 26.02.1998р.

Постановою державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Зайцевої Анни Сергіївни від 08.02.2022р. № 78/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2022р. № 77/02-31, мотивовану тим, що на земельну ділянку, розташовану на території Новоіванівської ради Оріхівського району Запорізької області, відсутній правовстановлюючий документ на майно, таким документом має бути Державний акт на право власності на земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю).

Позивач не погоджується з такою відмовою та зазначає, що у неї наявні документи, які підтверджують те, що спадкове майно, зокрема, майнові права засновника ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА» дійсно належали її батькові (спадкодавцю), проте за життя він не встиг зареєструвати їх як цілісний майновий комплекс селянського (фермерського) господарства. На підтвердження цього позивач посилається як на доказ на свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 26.02.1998р., статут ФГ «РАДУГА».

Позивач, як єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину, бажає продовжити діяльність ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА».

В позові також зазначено, що ФГ «РАДУГА» має:

- земельну ділянку площею 30,0 га на території Новотроїцької сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області,

- земельну ділянку площею 20,0 га на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - адвокат Мідяний Є.О. в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що ним після отримання листа від 24.10.2023р. №173 від старости Новоіванівського старостинського округу №2, в якому містилася інформація стосовно земельної ділянки площею 20га., яка виділялася ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства, були зроблені адвокатські запити до архівного відділу Пологівської районної державної адміністрації №15 від 02.11.2023р. та Державного архіву Запорізької області №20 від 15.12.2023р. Згідно відповіді №07-04/М-28-01 від 08.11.2023р. Архівного відділу Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області та доданих до неї копій документів випливає, що ОСОБА_3 за станом здоров`я добровільно відмовився від земельної ділянки площею 20га., яка виділялася для ведення ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», після чого земельна ділянка була вилучена у фермерського господарства, розпайована і на сьогоднішній день перебуває у приватній власності фізичних осіб. Так як спірна земельна ділянка площею 20га. не перебуває у комунальній власності, а розпайована та перебуває у приватній власності на день розгляду справи, представник відповідача - адвокат Мідяний Є.О. зазначив, що взагалі вважає Комишуваську селищну раду Запорізького району Запорізької області неналежним відповідачем по справі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Головне управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення по справі та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Зайцева Анна Сергіївна, Запорізький обласний державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у судове засідання не з`явилися, клопотали про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши сторін по справі. дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , 1935 року народження. Після його смерті спадщину прийняла його донька, позивачка по справі, ОСОБА_1 . Державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області була заведена спадкова справа №42/2001. Інші спадкоємці за законом: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від своїх часток на користь позивача.

ОСОБА_1 державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області 30 квітня 2001 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом АВР №785870. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з:

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- трактора марки Т150К, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- грошового внеску 0,01 (одна копійка), що зберігався на рахунку в Оріхівського відділенні Запорізької дирекції банку «Ощадбанк»;

- депозитних внесків в АТ «Наш банк».

08 лютого 2022 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявами про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, в яких спадщиною зазначала земельну ділянку площею 20,0 га., розташовану на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області та частку у складеному капіталі ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», , місцезнаходження: с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області

Державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області було винесено Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 лютого 2022 року №77/02-31 та №78/02-31.

ОСОБА_3 , був засновником ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», про що свідчать Розпорядження представника Президента України у Оріхівському районі від 17 травня 1993 року, статут фермерського господарства.

Розпорядженням представника Президента України у Оріхівському районі від 21 грудня 1993 року №558 ОСОБА_3 було виділено 20,00га. ріллі з земель запасу на території Новоіванівської сільської ради народних депутатів в постійне користування для розширення фермерського господарства, на підставі якого було оформлено та видано Державний Акт на право постійного користування землею серія ЗП 13-500582 від 30 грудня 1993 року.

Але згідно документів наданих Архівним відділом Пологівської районної державної адміністрації Швець М.Ф. 01 грудня 1998 року подав до виконавчого комітету Новоіванівської сільської ради заяву, якою фактично відмовився від земельної ділянки площею 20,00га. у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а саме ампутацією правої ноги.

Згідно протоколу виконавчого комітету Новоіванівської сільської ради заява ОСОБА_3 була розглянута на засіданні 27 січня 1999 року.

Згідно пункту 1 ст. 27 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року №561-XII, в редакції чинній на момент подання ОСОБА_3 заяви та її розгляду на засіданні виконавчого комітету, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі добровільної відмови від земельної ділянки.

За повідомленням представника відповідача на сьогоднішній день земельна ділянка, площею 20,00га., яка була вилучена у ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», поділена на ділянки по 2,0 га., які були виділені працівникам соціальної сфери Новоіванівської сільської ради в кількості 10 земельних ділянок імовірно на підставі Розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації від 08 квітня 2003 року №90.

Так як процесом передачі вказаних земельних ділянок у приватну власність займалася не Новоіванівська сільська рада та не Комишуваська селищна рада, то представник відповідача більш детальну інформацію надати не зміг. Але зазначив, що земельна ділянка, яка виділялася ОСОБА_3 розміром 20,0 га. для ведення селянського (фермерського) господарства, на день розгляду справи в суді не перебуває у комунальній власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) у пунктах 57-63 зробив наступні висновки щодо застосування норм права:

57. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

58. Успадкування землі і майна селянського (фермерського) господарства здійснюється відповідно до земельного та цивільного законодавства України (стаття 19 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство»).

59. Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

60. За змістом системного тлумачення статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50 і 51 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, статей 31, 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. Натомість право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, за змістом приписів статті 6 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року у редакції, чинній до 16 травня 1992 року, могло належати лише фізичній особі та згідно з частиною першою статті 55 цього кодексу у тій же редакції було об`єктом спадкування у випадку смерті громадянина, який вів селянське (фермерське) господарство. Тому таке право зі створенням селянського (фермерського) господарства до останнього не переходило.

61. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

62. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону).

63. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Отже, позивачем ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту права у частині вимоги щодо визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 20,0га. на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області, право на яку було отримано ОСОБА_3 , як засновником фермерського господарства, згідно Державного акта на право постійного користування землею, виданого громадянину України від 30.12.1993 року, та передано в користування Фермерському господарству «Радуга», в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, право постійного користування земельною ділянкою площею 20,0га. на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області було припинено згідно пункту 1 ст. 27 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року №561-XII, у зв`язку з добровільною відмовою ОСОБА_3 .

Щодо спадкування прав засновника ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА» ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, позивач ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що на момент смерті ОСОБА_3 залишився засновником ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», , місцезнаходження: с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області та що вказане фермерське господарство не було припинено.

В позовній заяві належність батьку прав засновника вказаного фермерського господарства позивач обґрунтовував Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи від 26.08.1998р.

В той же час, у наданому позивачем Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який було сформовано станом на 13.09.2022р., ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РАДУГА», ідентифікаційний код юридичної особи 19273775, зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне.

У розділі «Перелік засновників (учасників) юридичною особи» зроблено запис відомості відсутні.

Також зроблено запис «відомості відсутні» у розділах: Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду), Вид установчого документа та інших.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 29 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» діяльність селянського (фермерського) господарства припиняється у разі якщо не залишається жодного члена селянського (фермерського) господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

З моменту смерті ОСОБА_3 , тобто з 07.08.2000 позивачка ОСОБА_1 не виявляла бажання продовжувати діяльність фермерського господарства аж до 08 лютого 2022, коли були подані заяви до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, в яких спадщиною було зазначено земельну ділянку площею 20,0 га., розташовану на території Новоіванівської сільської Ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області та частку у складеному капіталі ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», , місцезнаходження: с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області.

За змістом положень ст.12, ст.13, ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судоми у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів відсутності у позивача документів ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «РАДУГА», , місцезнаходження: с. Жовта Круча, Оріхівський район, Запорізької області, які позивач сама і подала разом з позовом, суду надано не було. Отже, позивачка знала про існування вказаного фермерського господарства, але не виявляла бажання продовжувати його діяльність більше ніж 21 рік.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 284, 364, 365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Головне управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Зайцева Анна Сергіївна, Запорізький обласний державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання в порядку спадкування прав засновника Фермерського господарства «Радуга», в тому числі право постійного користування земельною ділянкою площею 20,0га. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, , місцезнаходження: 70530, Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Б. Хмельницького, 49.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Головне управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області, , місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Зайцева Анна Сергіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Запорізький обласний державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), , місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя. бул. Центральний, буд. 20.

Суддя: Н.С. Звєздова