Справа № 461/7822/25
Провадження № 4-с/461/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року. м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни та зобов`язання зняття арешту з коштів на рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Куспись Є.А. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії, та постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни від 22.10.2024 року в межах виконавчих проваджень ВП №76359933 та ВП №76361319 про арешт коштів боржника.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця Шелінської Ю.А. перебувають два виконавчих провадження - №76359933 та №76361319.

22.10.2024 року приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження №76359933 на виконання виконавчого листа №461/2717/24, виданого 03.09.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №19240-02/2023 у сумі 47 992 гривні 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансової компанії«Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 3 028 гривень 00 коп.

22.10.202 року було відкрите виконавче провадження №76361319 на виконання виконавчого листа №461/2717/24, виданого 03.09.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №78574531 від 21.01.2023 року у розмірі 40000 гривень 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №21893-02/2023

від 14.02.2023 року у сумі 49 950 гривень 00 коп.

22.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчих проваджень ВГІ №76359933 та ВП №76361319, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Представник скаржника зазначає в скарзі, що Рахунок АТ КБ «ПриватБанк»UА1191526 має спеціальний режим використання, звернення стягнення на арештовані кошти, що знаходяться на даному рахунку, заборонено законом, а саме: на зазначений рахунок здійснюється перерахування соціальних виплат (пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника), мотивуючи тим, що ОСОБА_2 самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з наказом №1943/к- (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 02.12.2024 року його було звільнено з роботи, на даний момент не працює. Дружина заявника померла, у зв`язку із чим він отримує на сина пенсію у зв`язку із втратою годувальника. На рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 знаходяться кошти, які нараховані сину, використати ці кошти на потреби дитини він не може, у зв`язку із тим що приватним виконавцем накладений арешт на даний рахунок.

09.09.2025 року ОСОБА_2 було подано заяву про зняття арешту з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на підставі того, що даний рахунок має спеціальний режим використання, на нього надходили соціальні виплати, зокрема пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника.

09.09.2025 року надано відповідь №66904 де приватний виконавець відмовив у знятті арешту, мотивуючи це тим, що з наданої ОСОБА_2 виписки вбачається надходження на рахунок інших коштів, крім пенсії та соціальних виплат.

Крім того, приватний виконавець зазначив, що відсутні підтвердження того, що рахунок НОМЕР_2 з кодом 2629 використовується виключно для зарахування соціальних виплат, оскільки на нього можуть надходити й інші кошти.

Разом з тим, відповідно до виписки по картковому рахунку від 02.04.2025 року №А1РТ551Ю6Б421Т1К, на вказаний рахунок були зараховані кошти з Пенсійного фонду України пенсійна виплата. Отже, на рахунку обліковуються кошти, призначені для виплати пенсії дитині у зв`язку з втратою годувальника. Проте скористатися цими коштами дитина не має можливості, оскільки на рахунок накладено арешт.

Крім того представник скаржника зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.М. у ВГІ №74861912 були винесені постанови про зняття арешту з коштів, у зв`язку із тим, що звернення стягнення на арештовані кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1

заборонено законом, а саме: на зазначений рахунок здійснюється перерахування соціальних послуг (зокрема пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника)зазначивши, що ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця з заявою про зняття арешту в частині його накладення на рахунок, що передбачений для виплати пенсії, та надав відповідні підтверджуючі документи,однак приватний виконавець в порушення п.1 ч.4 ст.59 Закону №1404-УІІІ арешту з грошових коштів, накладеного на такий рахунок, не зняв. На сьогоднішній день арешт з вказаного рахунку не знято, тим самим обмежуючи права на користування власними коштами, у зв`язку з чим звертається до суду.

Разом з тим, представник скаржника просить поновити строк на подачу скарги на дії приватного виконавця, про що долучає відповідну заяву до скарги,мотивуючи тим, що у встановлений строк скаржник не зміг подати скаргу на дії приватного виконавця, у зв`язку з тим, що скаржник дізнався про відмову згідно листа від 09.09.2025 року в розблокуванні рахунку лише 17.09.2025року.Тому просить скаргу задоволити.

Скаржник та його представник просили проводити розгляд скарги без їх участі. Скаргу підтримують із підстав, наведених в ній.

Приватний виконавець подала до суду письмові заперечення, з яких вбачається наступне. На виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП № 76361319 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2717/24 виданого 03.09.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 78574531 від 21.01.2023 у розмірі 40000 гривень 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 21893-02/2023 від 14.02.2023 у сумі 49950 гривень 00 коп., та виконавче провадження ВП № 76359933 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2717/24 виданий 03.09.2024 року виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 19240-02/2023 від 13.02.2023 13.02.2023у сумі 47992 гривні 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 3028 гривень 00 коп.

22.10.2024 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень ВП№76361319,та ВП№76359933.

22.10.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП№76361319 та ВП№76359933 і скеровано до виконання в банківські установи: АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299; АТ Кредобанк, МФО 325365; АТ Райффайзен Банк, МФО 300335; АТ Ощадбанк, МФО 300465; АТ СЕНС БАНК, МФО 300346; АТ Укрексімбанк, МФО 322313; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005; АТ Універсал Банк, МФО 322001; АБ Укргазбанк, МФО 320478; АТ ПУМБ, МФО 334851; АТ "А-Банк", МФО 307770; АТ "Таскомбанк", МФО 339500; АТ "ОКСІ БАНК", МФО 325990; ПАТ "АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849; ПАТ "Банк Восток", МФО 307123; АТ "ПроКредит Банк", МФО 320984; АТ "ОТП Банк", МФО 300528; АТ АКБ "Львів", МФО 325268; АТ "АКБ "Конкорд", МФО 307350; АТ "Ідея Банк", АТ "Агропросперіс Банк", МФО 380548; АТ "КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК", МФО 300614; АТ "БАНК АВАНГАРД", МФО 380946; АТ "БАНК ФОРВАРД", МФО 380418, АТ «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749; АТ "АБ "РАДАБАНК", МФО 306500; ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", МФО 380634; АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658; АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", МФО 380281; АТ "РВС БАНК", МФО 339072; АТ "КБ"ГЛОБУС", 380526.

У вказаних постановах виконавцем зазначено про необхідність накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2

22.05.2025 року зареєстровано заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з рахунку

НОМЕР_3 в AT "ПриватБанк", оскільки на вказаний рахунок надходили

соціальні виплати, зокрема пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника.

22.05.2025 року на вказано заяву боржнику надано обгрунтовану відповідь про відмову в

задоволенні заяви та надіслано на адресу заявника.

09.09.2025 року зареєстровано аналогічну заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з

рахунку НОМЕР_3 в AT "ПриватБанк", оскільки на вказаний рахунок

надходили соціальні виплати, зокрема пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника.

09.09.2025року на вказано заяву боржнику надано аналогічну обгрунтовану відповідь про відмову в задоволенні заяви та надіслано на адресу заявника.

Разом з тим, приватний виконавець Шелінська Ю.А. звертає увагу суду у свої письмових запереченнях посилаючися на пропущений скаржником строку на звернення до суду зі скаргою,мотивуючи тим,що 20.06.2025 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 подав до Франківського районного суду м.Львова (яка в подальшому була передана на розгляд у Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 21.07.2025 року) скаргу на дію приватного виконавця (копія скарги долучається). Згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі №461/2717/24 від 20.08.2025 року ухвалу залишено без розгляду і зазначено наступне: Зі змісту поданої скарги встановлено, що скаржник дізнався про порушення свого права у травні 2025 року, а саме 22 травня 2025 року, коли скерував до приватного виконавця заяву про зняття арешту з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 . Натомість, скаргу на дії державного виконавця скаржник скерував до суду через систему Електронний суд 20.06.2025, тобто поза межами строку, передбаченому у ст. 449 ЦПК України, та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду зі вказаною скаргою заявник не подав, та не обгрунтував поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою. Інші докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку подання скарги скаржник не надав. Таким чином, з огляду на наведене суд вважає, що зазначену скаргу подано з пропуском строку, визначеного у статті 449 ЦГІК України.19.09.2025 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 подав аналогічну скаргу на дії приватного виконавця, долучивши клопотання про поновлення строку, оскільки дізнався про таку відмову 17.09.2025 року. Проте, таке твердження не відповідає дійсності, скаржник намагається ввести в оману суд.

Крім того приватний виконавець у своїх запереченнях зазначає, що скаржник дізнався про порушення свого права щодо не зняття арешту з коштів на рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 22.05.2025року, а не 17.09.2025 року як зазначає в заяві про поновлення строку від 19.09.2025 року. Відповідно відсутні підстави вважати, що з 22.05.2025 року до 19.09.2025 року (а це без кількох днів чотири місяці) десятиденний строк на оскарження дій приватного виконавця був пропущений з поважних причин.

Щодо дій приватного виконавця про не зняття арешту з рахунку боржника приватний виконавець зазначає,що 22.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанови про арешт коштів боржника у ВП №76361319 та ВП №76359933, які направлено на виконання банківським установам, в тому числі АТ «ПриватБанк». У вказаних постановах виконавцем зазначено про необхідність накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2 .

Здійснюючи виконання постанов про арешт коштів боржника АТ «ПриватБанк» через АСВП

шляхом інформаційної взаємодії за допомогою прикладного програмного інтерфейсу

інформаційних систем банків повідомило про накладення арешту на кошти боржника, а саме про часткове виконання постанови про арешт коштів боржника. Таким чином, АТ «ПриватБанк» визначивши статус рахунку боржника, вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому. Окрім того АТ «ПриватБанк», при прийнятті до виконання постанов про арешт коштів боржника, не було повідомлено приватного виконавця Шелінську Ю.А. про спеціальний режим рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_4 , а також про заборону законом звернення стягнення на такий рахунок.

В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про те, що боржник

зобов`язаний подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно протягом п`яти

робочих днів та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або

внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (п. 2 постанови).

Попри те боржник не подав приватному виконавцеві декларацію про доходи та майно, не

повідомив у зв`язку з чим він не міг таку подати. Більше того, станом на сьогоднішній день

боржником так і не подано декларацію про доходи та майно, хоча це є його прямим обов`язком в

силу імперативних приписів п. З ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії боржника свідчать про його недобросовісність, небажання виконувати вимоги

приватного виконавця, а також дотримуватися приписів Закону. Відповідно рахунок скаржника НОМЕР_1 в АТ "ПриватБанк" є звичайним рахунком фізичної особи без спеціального режиму використання. Крім цього, згідно виписки з банку, яка була подана боржником в додаток до своєї заяви від 09.09.2025 року вбачається, що на вказаний рахунок зараховуються і інші кошти.

Щодо звернення стягнення на пенсію приватний виконавець зазначає,що в межах виконавчих проваджень ВП №76361319 та ВЛ№76359933 не виносив постанов, про звернення стягнення на пенсію боржника, та звернення стягнення на пенсію не здійснював, посилаючись на ч.З ст.68,ст.69, Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження»

Щодо призначення коштів, що надходять на рахунок скаржника, приватний виконавець в своїх запереченнях зазначає,що в своїй скарзі скаржник посилається на п.1 ч.І ст.73 Закону України «Про виконавче провадження», ніби то згідно цією нормою стягнення не може бути звернено на пенсії та інші соціальні виплати, що виплачуються у разі втрати годувальника, посилаючись на постанови Верхоного Суду, зокрема від 13.02.2019 року у справі №761/26624/16-ц та від 06.11.2019 року у справі №756/10189/17, де суд дійшов висновку, що накладення арешту на рахунки, на які надходять соціальні виплати та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, є незаконним і порушує права дитини. З метою аналізу даної судової практики було здійснено пошук на сайті Судової влади України та Єдиного державного реєстру судових рішень по номеру справи, та встановлено наступне:Справа №761/26624/16-ц взагалі відсутня на згаданих ресурсах, як і відсутні будь-які судові рішення по цій справі, такої справи немає. Справа №756/10189/17: наявна постанова суду від 04.09.2017 року про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 124 КпАП України (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Інші прийняті рішення судом по цій справі на згаданих ресурсах відсутні. Іншого законодавчого обгрунтування своїх доводів скарги скаржник не наводить, крім як фантазійного трактування положень ст.73 Закону України «Про виконавче провадження», вигаданої судової практики. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, зважаючи на наступне.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавчі провадження ВП № 76361319 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2717/24 виданий 03.09.2024 року Галицьким районним судом м.Львова про стягненняз ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 78574531 від 21.01.2023 у розмірі 40000 гривень 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 21893-02/2023 від 14.02.2023 у сумі 49950 гривень 00 коп., та виконавче провадження ВП № 76359933 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2717/24 виданий 03.09.2024 року виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 19240-02/2023 від 13.02.2023 13.02.2023у сумі 47992 гривні 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 3028 гривень 00 коп.

22.10.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчих провадженнях ВП№76361319 та ВП№76359933.

Згідно з п.11 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 9.3 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 року № 9 та п. 14 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 - виконання судових рішень є завершальною та невід`ємною частиною судового процесу, тому суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Аналогічне право сторони виконавчого провадження визначено ст.447 ЦПК України, відповідно до якої сторона виконавчого провадження має право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення.

Згідно з ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п.7 ч.3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VII1 підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і не резидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу, що вбачається з висновків Верховного Суду України у постановах від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15 та Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2021 року по справі №756/1927/16-ц.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А.. від 22.10.2024 року про накладення арешту на кошти боржника визначається банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

Здійснюючи виконання постанов про арешт коштів боржника АТ «ПриватБанк» через АСВП шляхом інформаційної взаємодії за допомогою прикладного програмного інтерфейсу

інформаційних систем банків повідомило про накладення арешту на кошти боржника, а саме про часткове виконання постанови про арешт коштів боржника. Таким чином, АТ «ПриватБанк» визначивши статус рахунку боржника, вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому. Окрім того АТ «ПриватБанк»,при прийнятті до виконання постанов про арешт коштів боржника, не було повідомлено приватного виконавця Шелінську Ю.А. про спеціальний режим рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , а також про заборону законом звернення стягнення на такий рахунок.

Відповідно до п.З Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та

кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою

Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок -рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно Постанови Національного банку України від 11 вересня 2017 року N89 Про

затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку рахунки з кодом 2620 - це кошти на вимогу фізичних осіб. Призначення рахунку: облік вкладів(депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми,що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки з обліку відповідних кредитів.

Таким чином, рахунок скаржника НОМЕР_1 в АТ "ПриватБанк" вважався звичайним рахунком фізичної особи без спеціального режиму використання. Крім цього, згідно виписки з банку, яка була подана боржником в додаток своєї заяви від 09.09.2025 року вбачається, що на вказаний рахунок зараховуються і інші кошти.

Представник скаржника просить поновити строк на подачу скарги на дії приватного виконавця до суду,оскільки скаржник дізнався про відмову в розблокуванні рахунку лише 17.09.2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2025 року ОСОБА_2 було подано заяву про зняття арешту з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на підставі того, що даний рахунок має спеціальний режим використання, на нього надходили соціальні виплати, зокрема пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника.09.09.2025 приватний виконавець Шелінська Ю.А. відмовила скаржнику у розблокуванні рахунку НОМЕР_1 ,який належить до рахунків із спеціальним режимом використання. Вказана відмова була надіслана скаржнику засобами поштового зв`язку АТ Укрпошта та отримана ним 17.09.2025 року.

Таким чином,суд вважає,що строк на звернення до суду з даною скаргою пропущено з поважних причин, тому такий підлягає поновленню.

Відповідно до ст.449 ЦПК України визначено,що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У частині 5 ст.74 Закону України Про виконавче провадження зазначено,що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.127 ЦПК України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні .

Керуючись ст.ст. 447, 453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 строк на звернення до суду з скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни та зобов`язання зняття арешту з коштів на рахунку.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни та зобов`язання зняття арешту з коштів на рахунку, відмовити за безпідставністю.

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Р. Юрків.