Справа № 510/458/23
Проваждення № 2/510/724/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 вересня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФО ТРАНС СЕРВІС» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщений в порядку ст.128 ЦПК України, у призначені судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень, відзив, клопотання про розгляд справи без його участі, до суду не надходило.

Представник відповідача, Златі Н.С. у судове засідання не явилась, відзив, клопотання про розгляду справи без її участі до суду не надходило.

Третя особа будучи належним чином сповіщений в порядку ст.128 ЦПК України, у призначені судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень, відзив, клопотання про розгляд справи без його участі, до суду не надходило.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч.4ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч.1ст.280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Ухвалою суду від 16.01.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.05.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 31681,69 грн. та стягнути з нього судові витрати в сумі 2684 грн., зазначивши, що під час перебування автомобіля марки «Peugeot», модель - 301, рік випуску - 2017, колір - білий, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі також - Автомобіль) у тимчасовому користуванні третьої особи по справі ОСОБА_2 автомобіль зазнав фізичних пошкоджень.

Відповідно до проведеної оцінки суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , яка була розпочата 07.09.2022 було встановлено, що ринкова вартість автомобіля на дату оцінки (07.09.2022), складала 78863,71 грн. , відповідно до звіту №44/03.01.23/1 від 30.01.2023 про оцінку колісного транспортного засобу. 16.10.2022р. до позивача звернувся ОСОБА_2 із проханням передати йому автомобіль для відновлення належного стану автомобіля, тобто - для проведення ремонтно-відновлювальних робіт такого авто. Відповідно передбачалося, що ремонтно-відновлювальні роботи щодо авто будуть проводитися не самостійно, а третьою особою, а із залученням ОСОБА_1 , в якості особи, що буде здійснювати такі ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля.

17.10.2022 року транспортний засіб було передано відповідачу для проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля. Того ж дня, ОСОБА_2 автомобіль було переміщено із використанням транспортних послуг евакуатора до відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , за якою знаходиться гаражний кооператив та фактично поміщено у гараж № НОМЕР_3 . Як повідомлено ОСОБА_2 , через певний час, відповідач просто зник, на зв`язок з ОСОБА_2 майже не виходив. У ті моменти, коли з відповідачем вдавалося зв`язатися за допомогою телефонного зв`язку або через інтернет-месенджери, відповідач, на запитання щодо проведення відновлювально-ремонтних робіт автомобіля ухилявся від прямої відповіді. При цьому, повідомляв, що він знаходиться за межами міста Києва. У зв`язку з цим, стало зрозуміло, що відповідач автомобіль фактично покинув та відповідно ремонтно-відновлювальних робіт не проводить. Через це виникла необхідність повернення автомобіля власнику, тобто позивачу. При черговій розмові з відповідачем через інтернет - месенджери, яка стосувалася необхідності повернення автомобіля власнику, відповідачем було повідомлено, що автомобіль досі перебуває у місці, куди був поміщений та третя особа по справі може у будь-який час автомобіль забрати. Також, повідомив, що його присутність не є обов`язковою через те що він, нібито не знаходиться в Києві, та те, що із володільцем гаража, можна зв`язатися через працівника гаражного кооперативу.

08.12.2022 року було отримано доступ до автомобіля, який перебував у значно гіршому стані, аніж до моменту передачі відповідачу. Як виявилося при більш детальному огляді, автомобіль був без проведених ремонтно-відновлювальних робіт, додатково розукомплектованим, та містив додаткові пошкодження. При цьому частина деталей з автомобіля зникла. Стан авто 08.12.2023 року також бачили й інші свідки, які перебували в той час на території гаражного кооперативу. За результатами візуального огляду автомобіля третьою особою за участю представників позивача був складений акт огляду та зафіксовано візуально виявлені факти додаткового пошкодження та розукомплектування, в тому числі за допомогою фото. Того ж дня, автомобіль ОСОБА_2 був повернутий позивачу.

У зв`язку із необхідністю встановлення вартості шкоди, що була спричинена відповідачем автомобілю, було проведено Додаткову оцінку його вартості. Відповідно до проведеної оцінки суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , було встановлено, що ринкова вартість автомобіля на дату оцінки (27.01.2023), тобто після того, як автомобіль побував у відповідача для проведення ремонтно- відновлювальних робіт та був додатково розукомплектований (при цьому частина деталей зникла) та йому були спричинені додаткові пошкодження, склала 47182,02 грн. (сорок сім тисяч сто вісімдесят дві гривні 02 копійка) (відповідно до Звіту №44/03.01.23/2 від 30.01.2023 про оцінку колісного транспортного засобу).

Відповідно, матеріальна шкода, що була спричинена відповідачем у зв`язку із додатковим розукомплектуванням та спричиненими додатковими пошкодженнями Автомобілю становить - 31681,69 грн. відповідно до різниці ринкової вартості автомобіля до передачі відповідачу та після повернення від відповідача (78863.71 грн. - 47182,02 грн).

14.02.2023 року позивачем направлено цінним листом №844 з описом вкладення відповідачу7 претензію №10/1 від 10 лютого 2023 року з вимогою відшкодувати завдану шкоду. Однак відповідачем дане направлення проігноровано. Сума матеріальної шкоди відповідачем в добровільному порядку досі не погашена. Тому позивач був вимушений звернутися до суду.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статей 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,який не суперечить загальним засадам цивільногозаконодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3.Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа,яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено,не може бути меншим від доходів,одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відтак, з урахуванням наданих доказів судом встановлено, що відповідач завдав шкоду транспортному засобу, який належить позивачу.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі №643/19078/15 вказав на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, позивач доводить лише факти, на яких грунтуються його позовні вимоги.

Під час судового розгляду, відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутності своєї вини у завданні шкоди транспортному засобу позивача, не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин та наданих доказів, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, беручи до уваги вищенаведені обставини та те, що позивач зазнав матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, суд вбачає наявність законних підстав для стягнення вказаних грошових коштів з відповідача на користь позивача.

Крім того, вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 279, 280, 354, 355, ЦПК України, ст.ст. 386, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФО ТРАНС СЕРВІС» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФО ТРАНС СЕРВІС» (код за ) матеріальну шкоду у сумі 31 681,69 грн. (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня) 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФО ТРАНС СЕРВІС» (код за ) сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков