ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5705/25 Справа № 175/2336/23 Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря судового засідання Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О., орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом до АТ «Банк Кредит Дніпро», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О., орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

03 липня 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надала заяву про забезпечення позову, в якій просила в порядку забезпечення позову заборонити відповідачу та будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, реалізацію, передачу іншим особам та переоформленню документів щодо такого майна: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:051:0039, земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:051:0011, площею 0,1 га; а також заборонити відповідачу та будь-яким особам вчиняти такі дії: передавати в оренду/суборенду житловий будинок, проникати, займати, входити у житловий будинок або будь-яким іншим чином чинити перешкоди у використанні позивачами житлового будинку.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток тощо), спрямовані на відчуження, реалізацію, передачу іншим особам та переоформленню документів щодо: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214; земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:051:0039; земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:051:0011, площею 0,1 га.

Заборонено Акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» та будь-яким особам вчиняти такі дії: передавати в оренду/суборенду житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214; проникати, займати, входити у житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, або будь-яким іншим чином чинити перешкоди у використанні позивачами цього житлового будинку.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову відповідають обставинам справи, водночас їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заявпро забезпечення позову", розглядаючи заявупро забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, зокрема, таке: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Тож, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Предметом спору за даним цивільним позовом є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:051:0039; земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:051:0011, площею 0,1 га .

На переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову забезпечить захист його права щодо незаконного відчуження спірної майна.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідачів та будь-яких суб`єктів, які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені «15» жовтня 2025 року.

Повний текст постанови складено «16» жовтня 2025 року

Головуючий:

Судді: