З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" жовтня 2025 р. Справа № 608/1900/25
Номер провадження2/608/972/2025
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача адвоката Дядика Я. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно. В позовній заяві вказала, що в червні 2025 року звернулась до нотаріуса з приводу відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 . В ході вивчення поданих документів нотаріусом було встановлено, що вказана квартира була набута позивачкою під час її перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , а тому йому може належати частка у спільному майні подружжя, зокрема 1/2 частина квартири. У зв`язку із цим договір відчуження квартири посвідчити неможливо, а позивачу було рекомендовано звернутись до суду для визнання права особистої приватної власності на вище вказане майно. Просить визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданим 22 листопада 2024 року.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дядик Я. Б. позов підтримує, просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився. Відповідач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки місце перебування відповідача суду встановити не вдалося.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з приводу відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 .
В ході вивчення поданих документів нотаріусом було встановлено, що вказана квартира була набута позивачкою під час її перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , а тому йому може належати частка у спільному майні подружжя, зокрема 1/2 частина квартири. У зв`язку із цим договір відчуження квартири посвідчити неможливо, а позивачу було рекомендовано звернутись до суду для визнання права особистої приватної власності на вище вказане майно.
Правочин щодо розпорядження майном може бути посвідчений нотаріусом без згоди другого з подружися у разі, якщо з документа, що посвідчує право власності, договору, укладеного між подружжям, акта цивільного стану про укладення шлюбу та інших документів випливає, що зазначене майно є особистою приватною власністю одного з подружжя, тобто набуте до реєстрації шлюбу, за час шлюбу, але на умовах, передбачених шлюбним або іншим договором, укладеним між подружжям, за договором дарування, або в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй (йому) особисто тощо.
Таким чином, для укладення та нотаріального посвідчення договору відчуження належної ОСОБА_1 квартири без згоди чоловіка ОСОБА_2 , позивачу необхідно звернутися до суду для визнання вищевказаного майна її особистою приватною власністю.
Відповідно до cт. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Верховний суд у своїх постановах зазначає, що тлумачення cт. 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована, один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція викладена у постановах ВСУ від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати КЦС від 06.02.2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц та підтверджена висновком Великої палати Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі №3 72/504/17.
Частиною 1 cтатті 57 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Рішенням Чортківського районного суду №608/1102/126-ц від 15.07.2016 шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2016.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №434845343 від 10.07.2025 позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації: 08.07.2025.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.12.1997, квартиру позивач успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Таким чином, станом на 15.12.1997 позивач набула у власність квартиру загальною площею 37,3 кв. м.

Ще до одруження (23.11.2002) з відповідачем, з метою розширення кухні за рахунок лоджії, позивач звернулась в органи місцевого самоврядування про надання відповідного дозволу та подала проект реконструкції квартири. Таким чином, за рахунок лоджії кухню було збільшено на 1,4 м. кв, відповідно й загальна площа квартири збільшилась на 1,4 м. кв. з 37,3 кв. м до 38,7 кв. м.

19 жовтня 2024 року державною технічною комісією було складено Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (розширення кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), що підтверджується актом про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуального житлового будинку і господарських будівель від 19.10.2004.

Розпорядженням голови Чортківської РДА від 09.11.2004 № 522 було затверджено Акт комісії та зобов`язано Чортківське БТІ зареєструвати та видати позивачу свідоцтво на право власності.

22 листопада 2004 року позивачу було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру). З Акту комісії та технічного паспорта на квартиру вбачається, що розширення кухні відбулось за рахунок зменшення площі лоджії в межах існуючих фундаменту, перекриття, покрівлі та зовнішніх (несучих) стін.

Отже, суд вважає можливим визнати право особистої власності на вищевказане нерухоме майно за позивачкою, оскільки воно набуто та реконструйовано до реєстрації шлюбу та відповідач, в свою чергу, не спростував фактів, наведених позивачкою.

Керуючись ст. 57 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 282-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання не встановлена) про визнання права особистої приватної власності на майно - задоволити.

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданим 22 листопада 2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1900/25

Заочне рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію заочного рішення видано « » р.

Секретар: