Справа № 201/7764/25
Провадження № 2/201/3774/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

Звертаючись із позовною заявою, позивач посилався на те, що 06.10.2006 року між його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2020 року.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають двох дітей: позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, до досягнення дітьми повноліття на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16.09.2020 року.

Позивач вказував, що 01.09.2024 року його зараховано на 1-ий курс денної форми навчання електротехнічного факультету НТУ «Дніпровська політехніка», а ІНФОРМАЦІЯ_3 йому виповнилось 18 років, відтак аліменти, визначені вищевказаним рішенням суду від 16.09.2020 року припинили стягуватися. Він досяг повноліття, але продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та не отримує стипендію, а його батько - ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, є здоровою та працездатною особою, має стабільну заробітну плату, на утриманні інших дітей не має.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання, як на дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 від усіх видів доходу ОСОБА_2 , з для звернення до суду з цим позовом і до закінчення навчання або до досягнення позивачем 23 років. Також просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 року матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Куць О.О. (т.1,а.с. 26-27).

Ухвалою судді від 25 червня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначеної її до розгляду по суті (т.1,а.с. 30).

18.08.2025 року представником відповідача адвокатом Косовською А.О. надано суду заперечення щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат на оплату правничої допомоги (т.1,а.с.36-40).

Цього ж дня, 18.08.2025 року, представником відповідача адвокатом Косовською А.О. подано відзив на позовну заяву, в якому сторона позивача просила позовну заяву задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3028 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання або до досягнення ним 23 років. В обґрунтування вищевказаного зазначала, що у ОСОБА_1 є комфортне місце проживання належна відповідачу квартира. Комунальні послуги сплачує відповідач, жодних витрат у зв`язку з цим позивач не несе. Крім того, ОСОБА_1 отримує стипендію у розмірі 2550 грн., та працює у «Макдональдз Юкрейн ЛТД», отже має заробітну плату. Також, вказувала, що хоча ОСОБА_1 і навчається у навчальному закладі, проте жодних витрат у зв`язку з цим не несе. Відтак, на думку сторони відповідача, достатнім та обґрунтованим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання його сина в твердій грошовій сумі у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для працездатної особи, а саме у сумі 3028 грн. (т.1,а.с.47-58).

25.08.2025 року представником позивача адвокатом Іваненковою Н.М. надано суду відповідь на відзив, в якому сторона позивача просила задовольнити позов у повному обсязі. Вказували, що позивач має, окрім інших, ще й медичні витрати, про що до відповіді на відзив долучені відповідні докази. Відтак, з посиланням на ст. 199 СК України, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.1,а.с.193-197).

01.09.2025 року представником відповідача адвокатом Косовською А.О. надано суду заперечення на відповідь на відзив, наполягали на задоволенні позовних вимог частково, оскільки суми у розмірі 3028 грн. в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, на думку сторони відповідача, буде достатньо. (т.2,а.с.1-15)

22.09.2025 року представником позивача адвокатом Іваненковою Н.М. надані суду додаткові пояснення у справі, просили задовольнити позов у повному обсязі, на підтвердження медичних витрат долучили до матеріалів справи медичні документи, та документи на підтвердження витрат для підтримання здоров`я позивача. (т.2, а.с.161-166)

15.10.2025 року позивачем надано суду заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання, як на дитину яка продовжує навчання у розмірі 3028 грн. щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання або до досягнення 23 років. Крім того, просив стягнути витрати на правову допомогу у сумі 9500 грн., про що також позивачем 15.10.2025 року надано суду відповідну заяву (т.2,а.с.184, 185-186).

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3028 грн. щомісяця, а також наголошували на стягнені з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 9500 грн.

Відповідач та його представник у судовому засідання не заперечували проти задоволення позовних вимог й стягнення аліментів у розмірі 3028 грн. щомісячно та витрат на правову допомогу у сумі 9500 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін та їх представників, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб (т.1,а.с.7), який було розірвано заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2020 року, яке набрало законної сили 19 березня 2020 року (т.1,а.с.12-15).

Від вказаного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №714 (т.1,а.с.8).

Також подружжя Графських має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Т.1, а.с.9-11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь матері цих дітей - ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_1 і сином ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року (т.1, а.с.9-11).

Згідно довідки №16-42/2566 від 26 травня 2025 року, ОСОБА_1 навчається на 1-му курсі електротехнічного факультету НТУ «Дніпровська політехніка», форма навчання - денна. (т.1,а.с.16)

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти.

З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком батьків та відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3028 грн., починаючи з дня подачі позову - 20 червня 2025 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання в НТУ «Дніпровська політехніка», але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат правову допомогу, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Звертаючись із позовною заявою, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати правову допомогу в розмірі 9500 грн., надавши при цьому договір про надання правової допомоги №31 від 28.05.2025 року (т.1,а.с.23), квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 на суму 5000 грн. (т.1,а.с.24). Також, в матеріалах справи наявні квитанції про сплату послуг адвоката у сумі 4500 грн. за три виходи у судові засідання (т.2,а.с.187-189)

Відповідач визнав вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 9500 грн.

Отже, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 9500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, ч. 1 ст. 191, 199, 200 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017р.), п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 41, 223, 259, 263-265, п.1 ч. 1 ст. 430, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на його утримання у розмірі 3028 грн. щомісячно, починаючи з 20 червня 2025 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати на правову допомогу у розмірі 9500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Куць