УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 759/7575/24

провадження № 61-11184ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Ситнік О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Людмила Вікторівна, на постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Державного підприємства «Автобаза Верховного Суду України» про стягнення належних при звільненні сум, визнання незаконними та скасування наказів про звільнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верховного Суду України, Державного підприємства «Автобаза Верховного Суду України» (далі - ДП «Автобаза Верховного Суду України»), в якому просив:

стягнути з Верховного Суду України на його користь заборгованість із виплати належних при звільненні сум у розмірі 1 744 327,02 грн;

визнати незаконним та скасувати наказ Голови комісії з припинення Верховного Суду України Романківа І. П. від 09 лютого 2024 року № 42-к

«Про звільнення ОСОБА_1 »;

визнати незаконним та скасувати наказ Голови ліквідаційної комісії

ДП «Автобаза Верховного Суду України» Кондратенка В. М. від 12 лютого

2024 року № 2 «Про звільнення з роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства»;

зобов`язати Голову ліквідаційної комісії ДП «Автобаза Верховного Суду України» Кондратенка В. М. внести до трудової книжки НОМЕР_1 запис про звільнення ОСОБА_1 з роботи із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини першої статті 38, частини першої

статті 39 КЗпП України на підставі наказу від 29 грудня 2023 року № 174-К та видати вказану трудову книжку.

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 04 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Стягнув з Верховного Суду України на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати належних при звільненні сум у розмірі 1 744 327,02 грн.

Визнав незаконним та скасував наказ Голови комісії з припинення (ліквідаційної комісії) Верховного Суду України Романківа І. П. від 09 лютого 2024 року № 43-к (42/0/3-24) «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнав незаконним та скасував наказ Голови ліквідаційної комісії

ДП «Автобаза Верховного Суду України» Кондратенка В. М. від 12 лютого

2024 року № 2 «Про звільнення з роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства».

Зобов`язав Голову ліквідаційної комісії ДП «Автобаза Верховного Суду України» Кондратенка В. М. внести до трудової книжки НОМЕР_1 запис про звільнення ОСОБА_1 з роботи із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини першої статті 38, частини першої статті 39 КЗпП України на підставі наказу від 29 грудня 2023 року № 174-К.

Зобов`язав Голову ліквідаційної комісії ДП «Автобаза Верховного Суду України» Кондратенка В. М. видати ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_1 із внесеним до неї записом про звільнення ОСОБА_1 з роботи із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини першої статті 38,

частини першої статті 39 КЗпП України на підставі наказу від 29 грудня

2023 року № 174-К.

Стягнув з Верховного Суду України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Стягнув з ДП «Автобаза Верховного Суду України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Святошинський районний суд міста Києва додатковим рішенням

від 10 вересня 2024 року стягнув з Верховного Суду України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 750 грн.

Стягнув з ДП «Автобаза Верховного Суду України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 750 грн.

Не погодившись з рішенням Святошинського районного суду міста Києва

від 04 вересня 2024 року та додатковим рішенням цього ж суду від 10 вересня 2024 року, Верховний Суд України оскаржив їх в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд постановою від 28 липня 2025 року апеляційну скаргу Верховного Суду України задовольнив частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Змінив підставу звільнення ОСОБА_1 з пункту 1 частини першої

статті 40 КЗпП України «ліквідація підприємства» на «розірвання контракту за власним бажанням працівника», що відповідає вимогам частини першої

статті 38, частини першої статті 39 КЗпП України.

Зобов`язав Голову комісії з припинення Верховного Суду України

Романківа І. П. внести до трудової книжки НОМЕР_1 запис про звільнення ОСОБА_1 з роботи із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини першої статті 38, частини першої статті 39 КЗпП України на підставі наказу від 09 лютого 2024 року № 42-к.

Зобов`язав Голову комісії з припинення Верховного Суду України

Романківа І. П. видати ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_1 зі внесеним до неї записом про звільнення ОСОБА_1 з роботи із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини першої статті 38,

частини першої статті 39 КЗпП України на підставі наказу від 09 лютого

2024 року № 42-к.

Стягнув з Верховного Суду України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнув з ДП «Автобаза Верховного Суду України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким заяву

ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишив без розгляду.

28 серпня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Л. В., на постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 18 вересня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

22 вересня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 18 вересня 2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Л. В., надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана обґрунтована заява про поновлення строку на касаційне оскарження та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень мотивована тим, що строк пропущений з поважних причин, оскільки 28 липня 2025 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач не був присутнім, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року отриманий ним засобами електронного зв`язку 08 серпня 2025 року, що підтверджується копією супровідного листа Київського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року про направлення копії / електронного примірника постанови від 28 липня 2025 року (доказ додається).

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Л. В., підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду

від 18 вересня 2025 року, усунуті.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Людмила Вікторівна, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гончар Людмила Вікторівна, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати зі Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 759/7575/24 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Державного підприємства «Автобаза Верховного Суду України» про стягнення належних при звільненні сум, визнання незаконними та скасування наказів про звільнення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко О. М. Ситнік