Справа№938/630/24
Провадження № 2/938/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

представника позивача адвоката Грицай Л.М., який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів,

представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - адвоката Бельмеги М.В.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступила позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грицай Л.М., до Білоберізької сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння в присілку Центро, 60 с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, розташованого на земельній ділянці 0,5000 га.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько - ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя мати отримала земельну ділянку, на якій здійснила будівництво житлового будинку площею 120 кв.м., господарських будівель та споруд, у 1984 році будинковолодіння введено в експлуатацію. Будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд здійснено на земельній діялнці площею 0,5000 га в т.ч площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 (погосподарська книга №4, особовий рахунок НОМЕР_1 Білоберізької сільської ради). ОСОБА_5 здійснив зміну імені, про що видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1 від 15.01.2010 року. Позивач, єдиний спадкоємець першої черги померлих батьків, прийняв спадщину після їх смерті відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Позивач вважає, що має законні підстави успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами для обслуговування будинковолодіння після смерті своїх батьків як спадкодавців, які не оформили правоустановчі документи на нерухоме майно. З метою оформлення спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Верховинського нотаріального округу, однак йому відмовлено в оформленні спадкового майна у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року дана позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року витребувано від Верховинської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Мартищук Оксани Ярославівни спадкові справи після смерті: 1) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 08.09.2006 року Яблуницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області; 2) ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 17.06.2021 року Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського району Івано-Франківської області.

Від Верховинської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Мартищук Оксани Ярославівни до суду поступили витребувані документи.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року продовжено строк підготовчого провадження в цій справі.

Від ОСОБА_2 до суду 25.09.2024 року поступила заява про заміну неналежного відповідача Білоберізьку сільську раду на належного відповідача ОСОБА_2 , обгрунтована тим, що предметом даного позову є майно, яке їй заповів брат ОСОБА_4 згідно заповіту складеного та посвідченого 05.04.2013 року.

Надалі від представника позивача адвоката Грицай Л.М. до суду поступило заперечення щодо заміни неналежного відповідача. Заперечення обґрунтовано тим, що 26.02.1991 року подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розлучилося, 16.02.1993 року здійснено поділ їх майна. З часу поділу майна подружжя ОСОБА_4 не вчинив жодної дії щодо виділення своєї частки із спільного майна подружжя та не вчинив будь-яких дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі нерухомого майна та їх обтяжень. Заповіт на невизначене майно є нікченим та не відповідає вимогам закону, не дає права стороні бути відповідачем у справі. За таких обставин ОСОБА_2 не може бути відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власноті на спадкове майно після смерті своїх батьків, яке він фактично прийняв, але не оформив із-за відсутності правовстановлюючих документів.

Ухвалою суду від 16.12.2024 року заяву ОСОБА_2 про заміну неналежного відповідача повернуто заявнику, оскільки ініцювання питання щодо заміни відповідача належить позивачу (ч.ч.1,2 ст. 51 ЦПК України), залучено до участі в цій справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку с.Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків встановлених ухвалою суду від 14.02.2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 24.04.2025 року до суду поступило письмове пояснення, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтувала тим, що 17.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до неї - ОСОБА_2 , треті особи Білоберізька сільська рада Верховинського району, Верховинська района державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті батька залишилося спадкове майно житловий будинок та господарські споруди, земельна ділянка, відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку, пиломатеріали, які знаходяться в селі Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області. Він - син покійного ОСОБА_4 є єдиним його спадкоємцем за законом та спадщину прийняв. 14.09.2021 року від старости Яблуницького старостинського округу Білоберізької сільської ради Верховинського району він, ОСОБА_1 , отримав копію заповіту, зі змісту якого довідався, що 05.04.2013 року секретарем виконавчого комітету Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області Комариця Г.П. за реєстраційним номером 41 у приміщенні Яблуницької дільничої лікарні було складено та посвідчено заповіт від імені батька ОСОБА_4 , який на випадок смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів своїй сестрі ОСОБА_2 . Вважаючи, що заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а волевиявлення батька не було вільним і не відповідало його волі, звернувся з даним позовом до суду. Рішенням суду від 13.03.2025 року у задоволенні позову відмовлено. В серпні 2024 року їй від працівників Білоберізької сільської ради стало відомо, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоберізької сільської ради про визнання права власноті на спадкове майно. Предметом даного позову вказав майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , яке той заповів їй згідно із складеним заповітом. Таким чином, ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за заповітом, в новому позові визначає відповідачем орган місцевого самоврядування, який не може бути відповідачем у цій справі, оскільки спірне майно належить їй на підставі заповіту, тобто ініційований відповідачем цивільний спір має очевидно штучний характер. Щодо позовних вимог ОСОБА_1 звертає увагу, що дійсно її брат ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_3 , під час якого в них народився син ОСОБА_5 , який пізніше змінив прізвища на ОСОБА_1 в період шлюбу подружжя збудувало будинок із господарськими будівлями та спорудами, де і проживало. У 1993 році шлюб між ними розірвано. Їй не відомо, чи був реальний поділ майна між колишнім подружжям ОСОБА_6 , але брат залишився проживати в їх господарстві, а ОСОБА_3 жила в своїх батьків до дня смерті. У 2012 році у брата ОСОБА_4 стався інсульт, він перебував на лікуванні в Косівському районі. Після покращення його стану вона зателефонувала до ОСОБА_1 , який на той час проживав у шлюбі в с. Красник Верховинського району, та попросила про допомогу, щоб забрати тата додому. Вони разом забрали ОСОБА_4 з лікарні додому та оскільки він потребував постійного догляду, то в будинок переїхав ОСОБА_1 з дружиною. Оскільки ОСОБА_1 неналежно доглядав батька, то останній в квітні 2013 року самостійно вибрався з будинку, а його батько за допомогою знайомих жителів села був доставлений в Яблуницьку дільничу лікарню. Після надання медичної допомоги батько позивача категорично відмовився повертатися додому, тому вона забрала його до себе додому. Перед цим через адміністрацію лікарні Дроняк П.М. викликав секретаря сільської ради, яка склала та посвідчила від його імені заповіт на її користь. З того часу протягом восьми років брат ОСОБА_4 проживав у її господарстві та перебував на її утриманні. ОСОБА_1 після подій квітня 2013 року поїхав з села і проживав у зареєстрованому шлюбі із теперішньою своєю дружиною в іншій області, батька не провідував та не допомагав, приїхав на похорон після її телефонного дзвінка 17.06.2021 року. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 протягом восьми років не проживав постійно з спадкодавцем ОСОБА_4 , то він не вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Заяви про прийняття спадщини до нотаріуса також не подавав протягом шести місяців відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України. Зважаючи на наведене, позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 19.05.2025 року, постановленою в судовому засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до розгляду справи №938/160/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Верховинська района державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Мартищук О.Я. про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 19.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні суду пояснив, що позивач є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . У 2006 році померла мати. ОСОБА_8 в подальшому змінив прізвище на ОСОБА_1 . Батько позивача проживав у сестри з 2013 року. Його довіритель звернувся з позовом щодо оформлення спадкових прав. Будинок був колгоспним двором, у 1993 році подружжя ОСОБА_6 розподілили майно, кожному з них по 1/3 майна. Він після смерті батька прийняв спадщину, бо був зареєстрованим. Право на спадкове майно належить позивачу відповідно до закону. На день смерті за ОСОБА_6 не було зареєстровано об`єкти нерухомого майна.

Представник відповідача Білоберізької сільської ради у судове засідання не з`явивися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав що з приводу позовних вимог покладається на розсуд суду.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, оскільки предмет позову це майно, яке належить ОСОБА_2 після смерті її брата ОСОБА_4 за заповітом. Крім того, рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2025 року, яке надалі залишено без змін Апеляційним судом Івано-Франківської області, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до неї, ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним. Зважаючи на наведене, Білоберізька сільська рада неналежний відповідач, оскільки власником майна після смерті ОСОБА_4 є вона, тобто ОСОБА_2 ,

Суд, вислухавши позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Із копії паспорта громадянина України (а.с. 5-7, т.1) вбачається, що позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 15.01.2010 року (а.с. 21, т.1), батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_2 від 07.02.2011 року (а.с. 22, т.1) стверджується факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився у с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, змінив ім`я на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації зміни імені, 15.01.2010 зроблено актовий запис №1.

Батьки позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу 26.02.1991 року зроблено запис №9 відділом ЗАГСу Верховинського райвиконкому, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 26.02.1991 року (а.с.16, т.1).

Мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 08.09.2006 року зроблено запис №12 Яблуницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 19, т.1).

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, про що 22.06.2021 року зроблено актовий запис №160 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 20, т.1).

Відповідно до довідки Яблуницького старостинського округу Білоберізької сільської ради від 02.05.2024 року №304 (а.с. 14, т.1), будинок, в якому проживала ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Яблуниця присілок Центро Верховинського району Івано-Франківської області згідно рішення четвертої сесії Яблуницької сільської ради від 23.06.2016 року №94-4/2016 року присвоєно номер будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Яблуницького старостинського округу Білоберізької сільської ради від 02.04.2024 року №254 (а.с. 15, т.1), виданої на підставі погосподарської книги №4 (2006-2010 роки), особовий рахунок № НОМЕР_1 адреса домогосподарства: село Яблуниця присілок Центро, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , була головою домогосподарства та склад зареєстрованих осіб становив: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - колишній чоловік, ОСОБА_5 , який змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись що після смерті батьків він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняв відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.Однак оформити спадкове майно не може, оскільки приватним нотаріусом Верховинського нотаріального округу йому відмовлено листом від 05.04.2024 року №155/02-31 у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Із спадкової справи №68/2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с. 88-100, т.1) вбачається, що ОСОБА_1 05.04.2024 року звернувся до приватного нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: присілок Центр с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області: земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення (використання) якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в присілку Центр с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області; земельної ділянки площею 0,50 га, цільове призначення (використання) якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в присілку Центр с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.89, т.1) та приватним нотаріусом 05.04.2024 року винесено постанову про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не подання до приватного нотаріуса документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно.

Із спадкової справи померлого ОСОБА_4 (а.с.73 87, т.1) вбачається, що після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого ОСОБА_1 (а.с. 75, т.1).

Відповідно до довідки Яблуницького старостинського округу Білоберізької сільської ради №720 від 11.08.2021 року та №721 від 11.08.2021 року (а.с.83, 84, т.1) ОСОБА_4 постійно проживав і був зареєстрованим у селі Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент його смерті в господарстві був зареєстрований син ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається зі спадкової справи померлого ОСОБА_4 12.08.2021 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася сестра померлого - ОСОБА_2 , на ім`я якої спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 05.04.2013 року за реєстровим номером 41 секретарем Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (а.с. 74, т.1).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області Комарицею Галиною Петрівною 05.04.2013 року, зареєстровано в реєстрі за №41, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, паспорт НОМЕР_8 , виданий Верховинським РВУМВС України в Івано-Франківській області 30.10.1999р., ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме, право, заповів своїй сестрі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (а.с. 77 т.1).

Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру №65984693 від 12.08.2021 року (а.с.86, т.1) заповіт від 05.04.2013 року номер в реєстрі нотаріальних дій 41, посвідчений Яблуницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, є чинним.

Також рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2025 року (а.с.12-24, т.2), яке залишено в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.07.2025 року(а.с.57-63, т.2),в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Верховинської районної державної нотаріальної контори, Білоберізької сільської ради, приватного нотаріуса Верховинського нотаріального округу Мартищук Оксани Ярославівни, про визнання недійсним заповіту складеного 05.04.2013 року від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області Г.П.Комариця та зареєстрованого в реєстрі за №41- відмовлено.

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У ч.ч.1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.1272 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 не відмовилася від спадщини після смерті свого брата та прийняла її.

У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року в справі № 234/17030/18 (провадження № 61-12859св21), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2023 року в справі № 199/1204/21 (провадження № 61-4074св23).

Вказана позиція суду узгоджується із вказаним у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) де зазначено, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 року у справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.12.2023 року у справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 року у справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року у справі № 947/6589/21 (провадження № 61-10253св23)).

Крім того, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.03.2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Під час розгляду справи ОСОБА_2 заявляла клопотання про заміну неналежного відповідача, однак відповідно до норм процесуального закону таким правом наділений позивач, тому їй відмовлено у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача.

Сторона позивача не заявляла клопотання про заміну сторони відповідача, а навпаки на клопотання ОСОБА_2 про залучення її до справи, як відповідача, заперечував щодо залучення її в цій справі як відповідача.

Посилання представника позивача, під час вступного слова на те, що майно померлих було колгоспним двором не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, крім того, він про це і не зазначає у позовній заяві.

Зважаючи на наведені обставини, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задовленні позову ОСОБА_1 до Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Білоберізька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області, , адреса місця знаходження: вул. Головна, 1 с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса проживання: присілок Тікача с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області.

Повний текст рішння складено 20.10.2025 року.

Суддя Наталія ЧЕКАН