КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/8328/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О., у місті Києві, у справі за скаргою ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олеся Миколаївна, боржник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 06 лютого 2025 року заяву ОСОБА_6 про виправлення допущених в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року у справі №752/11660/14 описок - задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до апеляційного суду.

Перевіривши матеріали цивільної справи та дослідивши саму апеляційну скаргу, апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом оскаржується ухвала Голосіївського районного суду міста Києвавід 06 лютого 2025 року про виправлення допущених в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року у справі №752/11660/14 описок.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було внесено виправлення в ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року у справі №752/11660/14.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції наголошує, що процесуальним законодавством не передбачено можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в ухвалу, таке оскарження передбачено лише щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в рішення.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Постановляючи дану ухвалу, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, провадження № 14-190цс19, де зазначено, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Отже, ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в ухвалу не підлягають оскарженню ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 358 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року - відмовити.

Суддя-доповідач: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв