ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 948/209/23

провадження № 61-16785св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаращак Василь Васильович, на постанову Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Карпушина Г. Л., Одринської Т. В.,

від 07 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення попередньої оплати (авансу) та стягнення матеріальних збитків.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2021 року між

ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений попередній договір щодо нерухомого майна - цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Згідно із вказаним правочином сторони зобов`язалися до 01 липня

2022 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна.

4. Договір купівлі-продажу повинен бути укладений за 100 000 доларів США, при цьому ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в рівних частинах, грошові кошти в сумі 95 000 доларів США (пункти 2.3, 3 попереднього договору).

5. Позивачка вказує, що відповідачі порушили умови попереднього договору, зокрема ОСОБА_5 не сповістив її про причини неукладення основного договору, не прибув до нотаріуса, не повернув грошові кошти, не відповів на вимогу про повернення коштів.

6. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 , який є її спадкоємцем, не сповістив позивачку про смерть ОСОБА_4 та неможливість укладення договору купівлі-продажу, не повернув кошти, які отримала ОСОБА_4 в рахунок попередньої оплати за нерухоме майно.

7. Крім того, відповідачами не була виконана умова оформлення земельної ділянки, позивачка не була запрошена до визначеного попереднім договором нотаріуса для оформлення правочину.

8. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь по 47 500 доларів США з кожного, як повернення оплати (сплаченого авансу) за попереднім договором від 24 червня 2021 року купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь грошові кошти у розмірі 95 000 доларів США, як відшкодування збитків.

Короткий судових рішень суду першої інстанції

9. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області, у складі судді Косик С. М., від 07 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

10. Додатковим рішення Машівського районного суду Полтавської області від 23 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

11. Рішення суду мотивоване тим, що позивачкою не надано доказів ухилення відповідачів від укладення договору купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також той факт, що можливість укладення цього договору втрачено.

12. Суд вважав, що основний договір не був укладений в строк, визначений попереднім договором з причин, що не залежали від волі сторін, оскільки ОСОБА_2 у відповідності з попереднім договором здійснив всі необхідні дії для виготовлення технічної документації на земельну ділянку, відведену під нерухоме майно, а спадкоємець сторони попереднього договору ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , прийняв спадщину 30 грудня 2022 року та відповідно має обов`язок по укладенню договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна саме з дня прийняття спадщини.

13. Водночас із 24 лютого по 12 вересня 2022 року територія, де розташоване нерухоме майно, була окупована військами російської федерації внаслідок збройної агресії проти України. 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, що є надзвичайними, невідворотними та непереборними обставинами для сторін попереднього договору.

14. Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, судом враховано критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

15. Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 листопада

2024 року рішення Машівського районного суду Полтавської області

від 07 червня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 липня

2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по

47 500 доларів США з кожного, в якості повернення попередньої оплати (сплаченого авансу) за попереднім договором від 24 червня 2021 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальних збитків відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі по 8 655,90 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

16. Апеляційний суд врахував, що оскільки у визначений попереднім договором строк не було укладено основний договір купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тому сплачений

ОСОБА_1 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , аванс у загальному розмірі 95 000 доларів США, підлягає поверненню позивачці.

17. ОСОБА_3 , прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 , якій на праві власності за життя належала 1/2 частина цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та 1/4 частина квартири

АДРЕСА_2 , несе відповідальність за її зобов`язаннями в межах успадкованого майна.

18. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів матеріальних збитків у розмірі 95 000 доларів США апеляційний суд вважав необґрунтованими.

19. Також апеляційний суд вказав, що разом зі скасуванням рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і додаткове рішення.

20. Під час розподілу витрат зі сплати судового збору колегія суддів врахувала, що позов задоволено частково, а вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу - критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

21. У касаційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якого діє - адвокат Гаращак В. В., просить постанову Полтавського апеляційного суду

від 07 листопада 2024 року скасувати в частині вирішення заявлених до нього позовних вимог, залишивши в силі у відповідній частині рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

22. 16 грудня 2024 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє - адвокат Гаращак В. В., подав касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 948/209/23.

23. Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 948/209/23, які у лютому 2025 року надійшли до Верховного Суду.

24. Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

25. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду

від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

26. Крім того, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах положень частини другої статті 635 ЦК України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

27. Вказує, що позивачкою не надано доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань, зокрема з`явитись до нотаріуса, сплати кошти за реєстрацію права власності, сплатити кошти при укладені основного договору, а також не надано доказів неналежного виконання зобов`язань відповідачами.

28. Зауважує, що відповідачами надані докази, які свідчать про відсутність їх вини у неукладені основного договору. Тоді як, позивачкою не доведено наявність у неї коштів для доплати при укладенні основного договору та не враховано, що приватний нотаріус Шаренков В. О., в офісі якого мав бути укладений основний договір, зупинив свою професійну діяльність.

29. Вважає, що позивачка не має наміру укладати основний договір, а має мету отримання грошових коштів, у тому числі шляхом стягнення штрафу.

30. Звертає увагу, що за умовами попереднього договору в разі невиконання зобов`язань за цим правочином з вини покупця, аванс у сумі 95 000 доларів США залишається у продавців.

31. Стверджує, що у нього не виник обов`язок щодо повернення суми попередньої оплати за договором, оскільки він не отримав свідоцтва про право на спадщину. Натомість апеляційний суд, стягуючи з нього грошові кошти у розмірі 47 500 доларів США, не встановив вартості спадкового майна для визначення в яких межах для нього настає відповідальність.

32. Наполягає, що стягнення грошових коштів у більшій сумі, ніж вартість успадкованого ним майна, призведе до порушення його прав та інтересів. Вважає, що у спірних правовідносинах належним способом захисту прав позивачки є звернення стягнення на спадкове майно.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

33. У березні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Соловей Л. О., подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволені касаційної скарги або закрити касаційне провадження.

34. Зауважує, що висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які заявник послався

у касаційній скарзі.

35. Вказує, що продавцями не були виконані умови попереднього договору щодо укладення до 01 липня 2022 року основного договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідачі не звертались до позивачки з пропозиціями щодо продовження строку визначеного попереднім договором, не виготовили технічну документацію, не отримали кадастровий номер на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування відчужуваного нерухомого майна, не повідомляли позивачку про готовність необхідних документів та можливість укладення основного договору.

36. Зазначає, що у разі укладення основного договору вона була готова сплатити решту коштів за нерухоме майно та оплатити вартість державної реєстрації права власності.

37. Звертає увагу, що ОСОБА_3 зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину до якої входить нерухоме майно, проте не робить цього з метою ухилення від виконання зобов'язань щодо повернення позивачці грошових коштів.

38. Просить вирішити питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених під час касаційного перегляду справи.

Фактичні обставини справи

39. 24 червня 2021 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений попередній договір, за умовами якого сторони зобов`язалися в строк до 01 липня 2022 року укласти договір купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 40 . Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору, об`єкт нерухомості в рівних частках належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

41. Сторони узгодили, що ціна майна за договором купівлі-продажу становить 100 000 доларів США (пункт 2.3 попереднього договору).

42. Відповідно до пункту 3 попереднього договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у рівних частинах кожному, грошові кошти в сумі 95 000 доларів США. Ця сума розцінюється сторонами як аванс у рахунок наступного договору купівлі-продажу.

43. Згідно з пунктом 4 попереднього договору, в разі невиконання зобов`язань за цим договором з вини продавців, покупцю повертається аванс в розмірі 95 000 доларів США та відшкодовується шкода за невиконання зобов`язань в розмірі 95 000 доларів США. В разі невиконання зобов`язань з вини покупця, аванс в розмірі 95 000 доларів США залишається у покупців.

44. 04 лютого 2022 року ОСОБА_2 уклав з ФОП ОСОБА_6 договір № 04/02-1 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 для рекреаційних цілей (будівництва та обслуговування дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») сумісної власності із земель комунальної власності рекреаційного призначення за адресою:

АДРЕСА_1 . Цього ж дня ОСОБА_2 оплатив послуги за вказаним договором.

45. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, а її спадкоємцем є

ОСОБА_3 .

46. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року засвідчено форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року

№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

47. Відповідно до Розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309

с. Рубіжне Чугуївського р-ну Харківської обл. з 24 лютого по 12 вересня

2022 року знаходилося під тимчасовою окупацією російської федерації, а згідно Розділу І з 13 вересня 2022 року вказана територія належить до територій можливих бойових дій.

48. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шеренков В. О., який згідно з пунктом 2.7 попереднього договору, мав посвідчити основний договір, зупинив нотаріальну діяльність з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану на підставі поданої ним заяви.

49. У передбачений попереднім договором строк, сторони не уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна.

50. 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 направила на адреси ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимоги про повернення грошових коштів в розмірі

47 500 доларів США, кожним, які сплачені нею за попереднім договором

від 24 червня 2021 року за цілісний комплекс дитячого оздоровчого містечка «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також про сплату в рахунок відшкодування шкоди за невиконання зобов`язань за попереднім договором в розмірі по 47 500 доларів США кожним із продавців.

51. Вказана письмова вимога залишена без реагування.

52. 06 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до поліції із заявою про руйнування внаслідок військової агресії рф території цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою:

АДРЕСА_1 . За цією заявою зареєстроване кримінальне провадження № 0000758, в межах якого проведено огляд місця події 07 квітня 2023 року та зафіксовано пошкодження будівель і споруд.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

53. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

54. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

55. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

56. За змістом статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

57. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

58. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

59. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

60. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

61. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

62. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

63. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

64. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

65. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

66. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

67. Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

68. Враховуючи вказані норми матеріального права, апеляційний суд в частині, яка є предметом касаційного перегляду, дійшов правильного висновку про стягнення із ОСОБА_3 як правонаступника (спадкоємця) ОСОБА_4 отриманого нею авансу в сумі 47 500 доларів США.

69. Верховний Суд погоджується з цим висновком, оскільки у визначений попереднім договором строк не було укладено основний договір купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка «ІНФОРМАЦІЯ_1», а тому сплачений аванс підлягає поверненню позивачці.

70. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постанову апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржують.

71. Щодо доводів касаційної скарги про невиконання позивачкою своїх зобов`язань за попереднім договором, то таких обставин не було встановлено ні судом першої інстанції, з висновками якого фактично погоджується заявник, ні апеляційним судом.

72. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що продавці звертались до позивачки з пропозицією укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, від якої б позивачка відмовилась. Не зазначає про такі обставини заявник і у касаційній скарзі.

73. Водночас за умовами попереднього договору продавці зобов`язались підготувати в строк до укладення основного договору всі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у тому числі технічну документацію та кадастровий номер на земельну ділянку, відведену під цей цілісний комплекс дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та не погіршити технічний стан нерухомості, не змінювати його комплектність без узгодження з покупцем (пункт 2.5 договору).

74. Відповідачами не доведено виконання вказаного пункту попереднього договору, зокрема в частині присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, що є умовою посвідчення договору купівлі-продажу.

75. Крім того, за обставинами справи стан нерухомого майна, яке мало бути предметом договору купівлі-продажу істотно змінився, оскільки майно зазнало пошкоджень внаслідок військової агресії рф.

76. Апеляційний суд, вирішуючи спір, також обґрунтовано наголосив, що ОСОБА_3 , прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 , якій на праві власності за життя належала частина цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка «ІНФОРМАЦІЯ_1», несе відповідальність в межах вартості успадкованого майна.

77. При цьому доводити вартість спадкового майна повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця (див. постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц,

від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, від 06 березня 2024 року у справі № 317/4108/18).

78. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3 .

79. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

80. Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

81. Посилання заявника на те, що з врахуванням приписів статті 1282 ЦК України належним способом захисту прав позивачки є звернення стягнення на спадкове майно, є помилковими.

82. Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року у справі

№ 645/3265/13-ц вже наголошував, що абзацом другим частини другої

статті 1282 ЦК України передбачено спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги. Застосування правила статті 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі. Кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

83. Доводи касаційної скарги про те, що мета позивачки зводиться до стягнення штрафу, підлягають відхиленню, оскільки апеляційний суд відмовив у задоволенні позову в цій частині і постанова апеляційного суду позивачкою не оскаржується.

84. Висновки апеляційного суду щодо задоволення позову в частині стягнення авансу не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

85. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

86. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).

87. Апеляційним судом надана оцінка доказам відповідно до положень статті 89 ЦПК України. Незгода заявника із оскарженим судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування постанови апеляційного суду.

88. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

89. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija

v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

90. Оскаржена постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

91. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що апеляційним судом ухвалено оскаржена постанова із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

92. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

93. Підстав для закриття касаційного провадження, як того просила ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу, не встановлено.

94. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

95. Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу, суд касаційної інстанції виходить з реальності надання адвокатських послуг позивачці під час касаційного перегляду справи, принципів розумності та справедливості.

96. Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом (написання відзиву), Верховний Суд дійшов висновку про можливість частково компенсувати за рахунок

ОСОБА_3 витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у зв`язку із касаційним переглядом справи в у розмірі 5 000 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаращак Василь Васильович, залишити без задоволення.

2. Постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року залишити без змін.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн на відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу під час касаційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович