РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник АТ АКБ «Львів» у якому просить суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь позивача АТ АКБ «Львів» (, юридична адреса: 79008, м.Львів, вул.Сербська, 1) заборгованість за кредитним договором №19045/114/2024 від 20.03.2024 р. в розмірі 51070,07 грн. (з яких: 46371,89 грн. заборгованість за кредитом; 4698,18 грн. заборгованість за процентами) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд у позовній заяві проводити розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі наявних матеріалів справи. Проти проведення спрощеного провадження не заперечує. У випадку неявки відповідача, просить проводити заочний розгляд справи та постановити заочне рішення по справі.

В судове засідання відповідач втретє не з`явився. При цьому, 01 вересня 2025 року відповідач подав клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 04 вересня 2025 року з тих підстав, що він є діючим військовослужбовцем та проходить навчання з метою отримання нової військової посади, у зв`язку з чим фізично не має можливості прибути до м.Рівне для особистої участі у засіданні. До даного клопотання відповідачем було долучено кс.копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 27.06.2024 №194 про зарахування відповідача в списки особового складу військової частини з зазначенням видів забезпечення; копію посвідчення серії НОМЕР_4 про перебування відповідача на військовій службі у Національній гвардії України, видане 27.06.2024; довідку за підписом начальника служби кадрової роботи від 11.04.2025 №461 про те, що відповідач дійсно перебуває на військовій службі за контрактом та працює у військовій частині НОМЕР_5 НГ України.

Судом було задоволено клопотання відповідача та перенесено судове засідання на 29 вересня 2025 року.

29 вересня 2025 року до початку судового засідання відповідач повторно подав клопотання про відкладення судового засідання з аналогічних, що і у попередній заяві підстав, а саме що він на даний час проходить військову службу за контрактом у Національній гвардії України та перебуває у відрядженні в іншій області, де проходить навчання для отримання нової військової посади. У зв`язку з чим не має фізичної можливості прибути на судове засідання у зазначену дату.

При цьому, як до першого клопотання так і до другого клопотання про відкладення судових засідань відповідачем не було долучено письмових доказів перебування ним за межами м.Рівне у відрядження з зазначенням термінів відрядження.

Судом було задоволено клопотання відповідача та повторно перенесено судове засідання на 14 жовтня 2025 року.

14 жовтня 2025 року відповідач в судове засідання втретє не з`явився. Причин своєї неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не подав.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних письмових доказів по справі.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 20 березня 2024 року між сторонами по справі Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір№19045/114/2024 (надалі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору кредит надається у сумі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), з умовою повернення в термін до 19.03.2027 р. в порядку та відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Пунктами 2.1. 2.2. передбачено зобов`язання та права позичальника.

Відповідно до п.2.3.2. кредитного договору банк має право: відмовитись від видачі кредиту частково або у повному обсязі або вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором, у разі настання хоча б однієї з наведених обставин: несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту).

Відповідно до п.2.4. кредитного договору у випадку прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав обумовлених цим договором, банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, вимога банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів втрачає чинність.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку: у період з 20.03.2024р. по дату повернення кредиту, в розмірі 64% річних (далі процентна ставка).

Відповідно до п.3.3. кредитного договору загальна вартість кредиту становить 115656,45 грн.

Відповідно до п.3.4. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» з дати видачі кредиту по дату повернення кредиту позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. При нарахування процентів враховується день видачі та не враховується день погашення кредиту.

Відповідно до п.3.6. кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту у термін, передбачені в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п.5.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатки до нього.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього договору. Суми ануїтет них платежів включають у себе частину суми кредиту, яка підлягає до повернення, та проценти за користування кредитом, які розраховуються із застосуванням актуального розміру процентної ставки, визначеного згідно п.3.2. цього договору.

Відповідно до п.5.7. кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством.

Відповідно до п.10.2. кредитного договору шляхом підписання цього договору, позичальник підтверджує, що ознайомився з умовами кредитування, діючими тарифами банку та загальною вартістю кредиту.

Відповідно до п.10.10. кредитного договору усі повідомлення та вимоги, передбачені цим договором, що направляються банком позичальнику, повинні бути здійснені у письмовій формі і будуть вважатися подані належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у договорі), електронним повідомленням (за адресою, що вказана у договорі чи повідомлена позичальником додатково) чи надані особисто позичальнику.

Крім того, 20 березня 2024 року між сторонами по справі було укладено паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма)), яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом.

З дослідженого в судовому засіданні меморіального ордеру № 1021012 від 20 березня 2024 року вбачається, що АТ АКБ «Львів» було перераховано отримувачу ОСОБА_1 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Призначення платежу: надання кредиту ( ОСОБА_1 ), відв до кред. дог. 19045/114/2024 від 20.93.2024.

Даними письмовими доказами встановлено, що сторонами по справі було укладено кредитний договір, на погоджених умовах, відповідно до яких банк свої зобов`язання по видачі позичальнику кредиту виконав повністю.

Натомість відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував не в повній мірі, що в свою чергу призвело до заборгованості за кредитним договором.

З досліджених в судовому засіданні виписок по рахунках вбачається, що відповідач отриманими кредитними коштами користувався. Однак, станом на 12 червня 2025 року у нього перед банком виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 510170,07 грн. (з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 46371,89 грн., заборгованість за процентами в розмірі 4698,18 грн.).

При цьому, слід зазначити, що банк з 27 червня 2024 року припинив нарахування відсотків за кредитним договором на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України від 27 червня 2024 року за вих.№194, у зв`язку з перебування позичальника на військовій службі.

У зв`язку з неналежним виконанням покладених обов`язків по поверненню кредиту, банком було надіслано відповідачу лист-вимогу від 11 листопада 2024 року вих.№8012/07 цінним листом Укрпошта експрес, що підтверджується списком листів вимоги 12.11.2024 та описом, долученими до позовної заяви.

Однак, вказаний лист було залишено позичальником поза увагою.

У зв`язку з систематичним порушенням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, банк, у відповідності до вимог п.2.3.2. кредитного договору та ст.1050 ЦК України звернувся до суду з даним позовом про дострокове погашення відповідачем існуючої заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Як зазначено у позовній заяві та відповідно до дослідженого в судовому розрахунку заборгованості у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість станом на 12 червня 2025 року на загальну суму 510170,07 грн. (з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 46371,89 грн., заборгованість за процентами в розмірі 4698,18 грн.).

Вказаний розмір заборгованості викладений у розрахунку заборгованості, долученим представником позивача до позовної заяви та є офіційним документом, у якому чітко відображено наявність коштів, рух коштів, їх розподіл, фіксується рух коштів на погашення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, відтак суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів достроково.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем, який в судове засідання тричі не з`явився, письмовий відзив на позов не подав; банк припинив нарахування відсотків за кредитним договором з 27 червня 2024 року на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України від 27 червня 2024 року за вих.№194, у зв`язку з перебування позичальника на військовій службі; власного розрахунку суми заборгованості за кредитним договором відповідач суду не подав. Крім того під час розгляду справи було встановлено, що відповідач особисто звернувся до позивача з питання отримання кредиту, ознайомився з умовами та розміром відсотків, терміном повернення кредитних коштів, погодився з умовами договору, добровільно отримав кредит, користувався кредитними коштами, однак через систематичне порушення покладених обов`язків по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків виникла заборгованість за кредитним договором, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про дострокове повернення позики, тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів»,

79008, м.Львів, вул.Сербська, 1, заборгованість за кредитним договором №19045/114/2024 від 20 березня 2024 року в розмірі 51070,07 грн. (з яких: 46371,89 грн. заборгованість за кредитом; 4698,18 грн. заборгованість за процентами) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів»,

79008, м.Львів, вул.Сербська, 1,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов