Справа № 290/1051/25
н/п 2/490/4779/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання.

Ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області Кірічука М.М., справу передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

21.10.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі судом встановлено таке.

Частиною другою статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відповіді №1786750 від 17 вересня 2025 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідачає: вул. Мала Морська, 108 м. Миколаїв, 54020.

Таким чином, враховуючи встановлені судом данні щодо місцезнаходження відповідача - юридичної особи, предмет спору та територіальну юрисдикцію (підсудність) встановлену статею 27 ЦПК України, приходжу до висновку що дана справа не належить до юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що оскільки місцезнаходження відповідача - юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, що територіально знаходиться в Заводському районі міста Миколаєва, а тому матеріали позовної заяви слід передати за підсудністю на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Спори між судами про підсудність, згідно статті 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись статтями 27, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання, передати за підсудністю на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін