У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

14.10.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу:

позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (, електронна адреса: , місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, зареєстрований електронний кабінет у ЄСІТС),

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води (витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання) в розмірі 13314,22 грн., інфляційні втрати в розмірі 1042,99 грн., 3% річних в розмірі 203,73 грн., пеню в розмірі 229,09 грн.

Позов мотивує тим, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачем послуг з постачання гарячої води, у зв`язку з чим має відкритий особовий рахунок. Вказує, що між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме позивач надавав послуги відповідачу, вона ними користувалася, але не оплачувала, порушивши зобов`язання перед позивачем.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання з призначенням судового засідання (а.с.17-18).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання у справі призначено на 21.08.2025 (а.с.17-18).

19 серпня 2025 року (вх.№ 25854/25) від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні, призначеному на 21.08.2025 (а.с. 20-21).

Наступне судове засідання призначено на 14.10.2025.

Про час і місце розгляду справи учасники повідомлявся належним чином. Позивач, маючи зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» у системі ЄСІТС, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, яку доставлено 08.09.2025 (а.с. 34).

Відповідач повідомлявся рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скерованим за його зареєстрованим місцем проживання, (штрихкодовий ідентифікатор ПАТ «Укрпошта» 880) (а.с. 35).

Будучи завчасно повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача у день судового засідання подав на адресу суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні, призначеному на 14.10.2025 (вх.32138/25 від 14.10.2025) (а.с. 35-38).

Відповідач у судовому засіданні із вимогами позовної заяви не погодилась у зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог та, не заперечивши необхідність сплати за надані послуги, вказала на необхідність перерахунку та конкретизації нарахованої заборгованості, що неможливо за повторної неявки представника позивача до суду, а тому просила залишити позов без розгляду.

Суд, з`ясувавши думку відповідача, перевіривши матеріали позовної заяви, які станом на 14.10.2025 складаються із довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації та розрахунку за гарячу воду, інфляційних втрат, 3% річних та пені, дійшов таких висновків.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, за змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20, востаннє у постанові від 03.04.2025 у справі № 203/4777/20.

Яку вбачається із змісту позовної заяви, представник просив суд проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 4).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України).

Станом на 14.10.2025 з часу відкриття провадження у справі минув 81 день, тож суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, які законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

В судові засідання, призначені на 21.08.2025 та 14.10.2025 не з`явився жоден представник позивача.

При цьому, будучи завчасно повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні, лише в день судового засідання та мотивував його зайнятістю в іншому судовому засіданні, без надання жодних підтверджуючих документів, що саме собою вказує на неповажність неявки.

Учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Натомість наведені представником позивача обставини, якими він обґрунтовує поважність причин «повторної» неявки у судове засідання не дають підстав вважати їх об`єктивними та обґрунтованими. Процесуальна поведінка позивача / та його представника під час розгляду цієї справи не демонструє повноти використання процесуальних прав, готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. Натомість пасивна поведінка учасників справи щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі не є поважною причиною неявки у судове засідання.

Разом із цим, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України)

Враховуючи, що сторона позивача належним чином була повідомлена про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце розгляду справи, двічі поспіль ані його представник, який подавав позовну заяву, ані будь-який інший представник не з`явилися у судове засідання, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, суд, з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права іншого учасника, відповідача у справі, дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що права позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції є порушеними.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (пункти 135-139) та Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2025 у справі № 203/4777/20.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 43, 257-261, 353-355 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини другої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 15.10.2025

Суддя: Баран О.І.