Справа № 143/838/25
10.10.2025 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована в с.Бухни Вінницького району Вінницької області.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все майно, що належало їй на праві власності,заповіла позивачу.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована на території Морозівського старостинського округу, Погребищенської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області, з цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №084972.
Заява до нотаріального органу про прийняття спадщини позивачем була подана у передбачений законом строк.
Після його звернення до нотаріального органу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що ним не було надано оригінал державного акту на право на земельну ділянку, що позбавляє його можливості оформити спадщину.
Водночас було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації,проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належного майна спадкодавцеві.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в підготовче засідання не з`явився, проте разом з позовною заявою подав заяву від 02.09.2025 року, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.17).
Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду 10.10.2025 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 34).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт від 08.07.2016 року, згідно із яким все належне їй майно заповіла на користь племінника ОСОБА_1 (а.с.31).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 7).
Як вбачається із матеріалів спадкової справи №38/2025 після смерті ОСОБА_2 у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори подав ОСОБА_1 (а.с.30).
Позивач є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає (а.с.27-33).
Листом від 30.07.2025 року №405/01-16 державний нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори Швець О.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на означену земельну ділянку у зв`язку із відсутністю виданих на ім`я спадкодавця правовстановлюючих документів, а саме відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи - оригінал державного акту на право на земельну ділянку (а.с.11).
Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що за змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно зі статтею 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.
Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно із ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У відповідності до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.
Як витікає із матеріалів справи підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця ОСОБА_2 .
Зі змісту складеного ОСОБА_2 заповіту від 08.07.2016 року слідує, що вона заповіла на користь позивача все належне їй майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спірне майно спадкодавця ОСОБА_2 , однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту його майнових прав за ним необхідно визнати право власності на обумовлену вище земельну ділянку.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Зважаючи на те, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 133, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 110, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200), .

Повне судове рішення складено 17.10.2025 року.

Суддя