справа № 492/31/25
провадження № 2/492/456/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 27951,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23 лютого 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі за текстом - ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8908037 (далі за текстом Договір), згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» надало, а ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 7000,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 08 червня 2023 року, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом з процентною ставкою залежно від строку повернення кредиту, комісію за надання кредиту у сумі 1330,00 грн. ТОВ «МІЛОАН» виконало умови вказаного Договору у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені вказаним Договором суму грошових коштів, однак відповідач не здійснив повернення кредитних коштів у повному обсязі, а також не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, комісію, внаслідок чого у відповідача перед ТОВ «МІЛОАН» виникла заборгованість на загальну суму 27951,00 грн. Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі за текстом ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») укладено договір факторингу № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, згідно з умовами якого до ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року. Враховуючи, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Договором, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що згідно умов укладеного Договору сума позики склала 7000,00 грн. зі строком повернення до 10 березня 2023 року зі сплатою 2% в день на залишок фактичної заборгованості та з 11 березня 2023 року до 08 червня 2023 року зі ставкою 3% в день. Згідно анкети-заяви на кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року погоджено надання кредиту строком на 15 днів зі ставкою в 2% на день. Визначення сум у кредитному договорі не свідчить про отримання саме в такому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, тому вони не є належними доказами існування боргу, а за відсутності належних та допустимих доказів, неможливо зробити висновок, що вказана позивачем заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов Договору. Платіжне доручення № 94286695 від 23 лютого 2023 року не може бути належним доказом видачі відповідачу кредиту.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив суд задовольнити позов, вважав обставини, на які послався представник відповідача, такими, що не відповідають дійсності, посилаючись на те, що на підтвердження надання відповідачу кредиту є платіжне доручення № 94286695 від 23 лютого 2023 року, з якого слідує, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 7000,00 грн. на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказав сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. У вказаному дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної у пункті 2.1 Договору.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшло клопотання, у якому просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, але до суду від представника відповідача надійшла заява, у якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, просив відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі,було укладено договір про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року(а. с. 7-12). Відповідно до пункту 1.2 Договору сума кредиту становить 7000,00 грн. Кредит надався загальним строком на 105 днів (пункт 1.3.1. Договору). Комісія за надання кредиту складає 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1. Договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2100,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2. Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (пункт 1.5.3. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 . Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені Договором (пункт 3.3.2. Договору).

Згідно із пунктом 6.1. Договору, договір укладається в електронній і особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до пункту 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пронозі укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправки Кредитодавцю. електронного повідомлення та відбувається із застосуванням підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову пост для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про; пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер наданим позичальником Кредитодавцю.

Також ОСОБА_1 , відповідачем у справі,був підписаний паспорт споживчого кредиту № 8908037, який є додатком до кредитного договору № 8908037 від 23 лютого 2023 року (а. с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі,здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором W87942 на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (а. с. 14-15).

ТОВ «МІЛОАН» перераховано грошові кошти згідно Договору у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 94286695 від 23 лютого 2023 року (а. с. 15 зворот).

Користування ОСОБА_1 , відповідачем у справі,кредитними коштами підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення, випискою з особового рахунку (а. с. 16-17).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень частини 1, частини 2 статті 207, пункту 2 частини 1 статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, шляхом власноручних введень одноразових ідентифікаторів, отриманих від ТОВ «МІЛОАН», прийняв публічні пропозиції (оферти) та підписав договір про споживчий кредит (здійснив акцепти пропозицій товариств), тобто вказаний договір вважається укладеним відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 , відповідачем у справі, не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «МІЛОАН» отримало його персональні дані та використало їх у власних цілях.

Судом встановлено, що сторони вказаного договору досягли згоди з усіх істотних їх умов, уклали його відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір № 8908037 від 23 лютого 2023 року вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).

Вказаним договором передбачено порядок та умови отримання кредиту, погашення заборгованості за ним, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами, комісії.

ОСОБА_1 , відповідач у справі, підписавши вказаний договір надав згоду на отримання та повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії у строки та порядку, встановленими вказаним договором.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, укладеному між ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а. с. 18-22), позивачем у справі, та ТОВ «МІЛОАН», останнє передало (відступило) ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позивачу у справі, за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за договором про споживчий № 8908037 від 23 лютого 2023 року у сумі 27951,00 грн., з якої: 6300,00 грн. залишок по тілу кредиту; 20321,00 грн. залишок по відсотках, 1330,00 грн. залишок по комісії, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 26 липня 2023 року, Витягом з Реєстру боржників від 26 липня 2023 року до вказаного договору (а. с. 22 зворот, 23 зворот).

Таким чином, ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позивач у справі, наділений правом вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року.

ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позивачем у справі, було направлено ОСОБА_1 , відповідачу у справі, претензію № 22906659/327 від 02 грудня 2024 року про необхідність сплатити заборгованість за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року на загальну суму 27951,00 грн. (а. с. 24).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61-10389св21 від 23 лютого 2022 року, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039св21 від 19 січня 2022 року, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14 липня 2021 року.

Оскільки, ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підставі договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року набуло право вимоги за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитних коштів та інших передбачених договором платежів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , відповідачем у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Доказів про визнання договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування коштами, комісію у строки та на умовах, передбачених у вказаному договорі, однак не виконав умови вказаного договору.

Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «МІЛОАН».

Матеріали справи не містять доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем на рахунок ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір кредити є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 580 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, кредитні кошти отримав, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, тобто кредитні кошти не повернув.

Доводи представника відповідача, зазначені у відзиві на позов, як заперечення на позов, є помилковими та такими, що мають характер припущень з метою ухилення відповідача від виконання зобов`язань покладених на нього кредитним договором, оскільки зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Підписавши вказаний кредитний договір електронним підписом, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання.

Крім того, з відомості про щоденні нарахування та погашення (а. с. 16-17), виписки з особового рахунку (а. с. 17 зворот) вбачається, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти після підписання Договору, вносив кошти на погашення заборгованості.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить загальну суму 27951,00 грн., з якої: 6300,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 20321,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 1330,00 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунків заборгованості за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року відповідачем та його представником, суду не надано, інші розрахунки заборгованості на іншу дату за вказаними договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказані розрахунки приймаються судом як доказ у вирішенні спору.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 9418 від 23 грудня 2024 року (а. с. 1).

Керуючись статтями 2, 7, 12, 13, 19, 48, 76-81, 89, 95, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, 28 корпус, місто Львів, 79000; ) заборгованість за договором про споживчий кредит № 8908037 від 23 лютого 2023 року у сумі 27951 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, 28 корпус, місто Львів, 79000; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано протягом строку оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.