Справа № 523/1712/18
Провадження №6/523/280/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. Пересипський суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.,

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

подання головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Савченко С. В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 в рамках ЗВП №71155875,

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло подання головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Савченко С. В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 в рамках ЗВП №71155875.

Зазначене подання державний виконавець Савченко С. В. мотивувала тим, що на її виконанні знаходиться дене виконавче провадження № 71155875, до складу якого входять:

- ВП № 71138762 з примусового виконання виконавчого листа № 523/1712/18 виданого Суворовським районним судом м.Одеси від 24.02.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 578249,75 грн.;

- ВП № 71138544 з примусового виконання виконавчого листа № 523/1712/18 виданого Суворовським районним судом м.Одеси від 24.02.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 20250,00 грн.

Боржником за вказаним виконавчим провадженням виступає ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити: ДПС України, кошти на рахунках в банківських установах у боржника відсутні. Згідно бази даних НАІС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані. Боржника внесено до єдиного реєстру боржників та накладено арешт на майно. Згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за боржником зареєстровано нерухоме майно від 26.02.2002 р., а саме: 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

16.04.2025 р. та 05.06.2025 р. головним державним виконавцем відділу здійснювались виходи за адресою наявного майна боржника, а саме: АДРЕСА_2 , двері не відчиняли, здійснити опис та арешт майна належного боржнику не надалося можливим, у зв`язку з відсутністю доступу до житла.

Відповідно до відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.05.2024 р. за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано п`ять осіб, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який являється боржником за виконавчим провадженням.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.03.2025 р. по справі № 523/1712/18 задоволено заяву державного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в котрому проживають діти.

У зв`язку з тим, що Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, а вищезазначене свідчить про неможливість потрапити до квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , для складання акту опису й арешту майна, а в подальшому для проведення експертної оцінки.

У зв`язку з вищевикладеним головний державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Савченко С. В. звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Державний виконавець в прохальній частині подання просила зазначене подання розглядати за її відсутності.

Представник стягувача надавав заяву про пришвидшення розгляду подання та просив його задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Савченко С. В. знаходиться дене виконавче провадження № 71155875, до складу якого входять:

1. ВП № 71138762 з примусового виконання виконавчого листа № 523/1712/18 виданого Суворовським районним судом м.Одеси від 24.02.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 578249,75 грн.

2. ВП № 71138544 з примусового виконання виконавчого листа № 523/1712/18 виданого Суворовським районним судом м.Одеси від 24.02.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 20250,00 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.05.2024 р. за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано п`ять осіб, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який являється боржником за виконавчим провадженням.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.03.2025 р. по справі № 523/1712/18 задоволено заяву державного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в котрому проживають діти.

Відповідно до пункту 4 частина 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Як встановлено судом, згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за боржником зареєстровано нерухоме майно від 26.02.2002 р., а саме: 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

Крім того,1/4 частина зазначеної квартири належить ОСОБА_5 .

Кому належить частка, що залишилась (1/2) зазначеної квартири матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до володіння боржника ОСОБА_1 , виконавцем у поданні зазначено про те, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до виконання рішення суду.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що боржник ОСОБА_1 чи інший власник/власники зазначеної квартири перешкоджали вільному доступу заявника - державного виконавця до зазначеної в поданні квартири. Акт державного виконавця, складений за фактом виходу за місцем знаходження боржника для проведення опису та арешту майна, з якого вбачається, що був відсутній доступ до вказаної квартири, не є переконливим доказом у ухиленні боржника від виконання рішення суду. Крім того при складанні даного акту були відсутні будь-які поняті чи свідки, оскільки про них в акті не зазначено.

Крім того, виконавець не надав доказів на підтвердження того, що в указаній квартирі, до якої потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Окрім того, суб`єктом здійснення виконання рішення суду залишились нез`ясованими причини непогашення боржником заборгованості, оскільки вони можуть бути як суб`єктивного характеру, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, маючи змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, так і об`єктивними, як то внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби, тощо.

Суд ще раз наголошує на тому, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника, суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Таким чином, виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до квартири та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України, ст. 311 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Савченко С. В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 в рамках ЗВП №71155875 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя І. В. Сувертак