Справа № 724/2124/25
Провадження № 2/724/634/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

13 жовтня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судових засідань: Копайгородського Д.Я.

представника позивача: Кузик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов обгрунтовано тим, що згідно розпорядження першого заступника Хотинського міського голови від 01.01.2024 року малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей Хотинської міської ради, як дитина побавлена батьківського піклування. Батьками малолітнього ОСОБА_1 є : мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сім`я проживала в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому відсутнє опалення та водопостачання, в кімнатах обвалені стелі, в стінах та вікнах щілини. Будинок потребує капітального ремонту, на що наголошувалось мешканцям, однак вони на вказані неприйнятні для проживання умови відповідним чином не реагували.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини ОСОБА_3 помер. Після смерті чоловіка на вихованні ОСОБА_2 , яка являється особою з інвалідністю з дитинства, залишився малоліній син ОСОБА_1 .

В період з 26.04.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_2 отримувала послугу соціального супроводу, як сім`я , яка перебуває у складних життєвих обставинах в КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради, де їй неодноразово наголошувалось про відповідний догляд за малолітнім сином, про наведення і утримання чистоти та порядку в будинку.

З моменту народження сина і по теперішній час ОСОБА_2 із-за своєї необізнаності та неналежного розвитку, не виконує свої материнські обов`язки, що виражалося у відсутності придбання продуктів харчування, як для малолітньої дитини, так і для себе, небажанням створювати належні умови для зростання та розвитку малолітнього сина, тобто, необхідного годування, прання його одягу, миття новонародженого, слідкування за його гігієною, що призвело до недобору у вазі та відсталості у розвитку дитини.

Враховуючи несприятливі чинники, зумовлені складними життєвими обставинами та невмінням і небажанням ОСОБА_2 опікуватись малолітньою дитиною, перед початком опалювального періоду, з метою запобігання обставин, які могли б загрожувати життю та здоров`ю малолітньої дитини, даній сім`ї організовано прихисток в обласній комунальній установі «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги».

За період перебування в даному центрі ОСОБА_2 та її малолітньому сину надавалось тимчасове проживання, харчування, соціально-педагогічні, психологічні, інформаційні, соціально-медичні послуги, проводилась виховна та профілактична робота, щодо догляду та вихованням дитини, а також у дотриманні чистоти та порядку, про шкідливі звички.

Крім цього, працівниками вказаного центру було роз`яснено та показано відповідачці, як доглядати за гігієною та харчуванням дитини, але ОСОБА_2 й далі не справлялася зі своїми обов`язками.

За час перебування у вказаному центрі ОСОБА_2 неодноразово порушувала правила внутрішнього розпорядку, до порад та рекомендацій працівників не прислуховувалась. Мати свідомо відкривала вікно в холодну пору року для того, щоб дитина захворіла і її госпіталізували в медичний заклад. Після лікування в медичному закладі ОСОБА_2 до центру не повернулась.

Поведінка матері у даній ситуації свідчить про невиконання батьківських обов`язків по догляду за малолітньої дитиною.

За результатами актів проведення оцінки рівня безпеки дитини обставини в яких перебував малолітній ОСОБА_1 визнані дуже небезпечними.

Відповідач ОСОБА_2 в період з 08.12.2023 року по 19.12.2023 року перебувала на лікуванні в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» Чернівецької обласної ради.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю (психічні захворювання), органом опіки і піклування до ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» направлено лист щодо надання висновку ЛКК про можливість матері виконувати батьківські обов`язки.

26.12.2023 року ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» надано висновок за № 2417 лікарсько-консультативної комісії про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Саме тому, з метою забезпечення зростання та розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі було прийнято рішення про відібрання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав.

16.01.2024 року Хотинська міська рада звернулась до суду як орган опіки та піклування із позовом про відібрання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (справа № 724/205/24 провадження 2/674/234/24).

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.04.2024 року відібрано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав строком на один рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили (справа № 724/205/24). Рішення набрало законної сили 10.06.2024 року.

01.01.2024 року розпорядженням першого заступника Хотинського міського голови №2-р, малолітньому ОСОБА_1 надано статус - дитина, позбавлена батьківського піклування.

22.01.2024 року розпорядженням голови Чернівецької обласної адміністрації №14-р малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю, де він знаходиться і в даний час.

Для належного проживання, виховання та розвитку дитини батьками- вихователями створені всі необхідні умови. Батьки-вихователі якісно виконують свої обов`язки, стежать за розвитком дитини, відповідно до планового графіку проходять медичне обстеження дитини та постійно займаються її оздоровленням.

У відповідності до чинного законодвства ОСОБА_2 надавалась можливість змінити своє ставлення щодо належного виховання малолітнього сина, відремонтувати житло, працевлаштуватися та інше, однк остання своє ставлення до виховання дитини не змінила, а навпаки продовжила вести безладний і неправильний спосіб життя.

Відповідачу було запропоновано отримувати підтримку фахівців та якісні соціальні послуги КНП «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради, які могли посприяти в поверненні сина та подоланні складних життєвих обставин. Проте, ОСОБА_2 не виявила бажання змінювати свій спосіб життя.

За даними відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровсього РВП ГУНП в Чернівецькій області Попова К.Р. 19.04.2025 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Службою у справах дітей 28.05.2025 року під час обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що остання за даною адресою не проживає, місце перебування останньої невідомо.

З моменту відібрання дитини ОСОБА_2 не виявила бажання зустрітися з сином, жодного разу не поцікавилась де він знаходиться, в яких умовах проживає, який в нього стан здоров`я. Отже, протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у матері, останньою неусунені причини які перешкоджали належному вихованню дитини.

10.06.2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Хотинської міської ради, враховуючи факти щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 ,2023 р.н.

На підставі вищенаведеного, з метою забезпечення зростання та розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по причині ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а також відповідно до ст.150, 180 СК України стягнути з відповідача на користь дитини ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягненя дитиною повноліття на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Процесуальні дії по справі

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання (а.с.61).

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.71).

Аргументи учасників справи, заяви (клопотання) сторін.

Представник позивача Хотинської міської ради Кузик А.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в ній та просив позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а малолітнього ОСОБА_1 передати під опіку органу опіки та піклування Хотинської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася засобами поштового зв`язку за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с.65,74,83,87-88,93-94), відзив на позов не подавала.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України.

Фактичні обставини встановлені судом

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, висновок органу опіки та піклування, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданим 24.05.2023 року Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.11).

Батько дитини, ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , від 26.09.2023 року (а.с.13).

Мати дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою проживання: АДРЕСА_3 , однак фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_1 , 2023 р.н., що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 08.12.2023 та відповідю з Єдиного державного демографічного реєстру від 19.06.2025 (а.с.14, 60).

Згідно довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №539512 від 22.11.2021 року, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства. Інвалідність встановлена строком до 01.12.2024 року (а.с. 12 зворот).

Відповідно до актів обстеження житлово побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 23.05.2023, від 26.05.2023, від 12.09.2023 встановлено, що сім`я проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання для новонародженого ОСОБА_1 були у незадовільному стані, батьками не було створено умови для виховання та розвитку дитини (а.с.16-18).

В період з 26.04.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_2 отримувала послугу соціального супроводу, як сім`я , яка перебуває у складних життєвих обставинах в КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради, де їй неодноразово наголошувалось про відповідний догляд за малолітнім сином, про наведення і утримання чистоти та порядку в будинку (а.с.20).

Згідно листа КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради №201 від 06.12.2023, встановлено, що ОСОБА_2 та її малолітньому сину, перед початком опалювального періоду, з метою запобігання обставин, які могли б загрожувати життю та здоров`ю малолітньої дитини, було організовано прихисток в обласній комунальній установі «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» (а.с.20).

За період перебування в даному центрі ОСОБА_2 та її малолітньому сину надавалось тимчасове проживання, харчування, соціально-педагогічні, психологічні, інформаційні, соціально-медичні послуги, проводилась виховна та профілактична робота, щодо догляду та вихованням дитини, а також у дотриманні чистоти та порядку, про шкідливі звички. Крім цього, працівниками вказаного центру було роз`яснено та показано відповідачці, як доглядати за гігієною та харчуванням дитини, але ОСОБА_2 й далі не справлялася зі своїми обов`язками (а.с.21).

Згідно листа ОКУ «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» від 11.12.2023 №133/01-26, за час перебування у вказаному центрі ОСОБА_2 неодноразово порушувала правила внутрішнього розпорядку. Відповідач свідомо відкривала вікно в холодну пору року для того, щоб дитина захворіла і її госпіталізували в медичний заклад. Після лікування в медичному закладі ОСОБА_2 до центру не повернулась та повідомила, що проживає в м.Хотин (а.с.21).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини від 05.12.2023 встановлено, що ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_1 , 2023 р.н., станом на 05.12.2023 року проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження будинок перебував в занедбаному стані, в приміщенні брудно, холодно, речі повсякденного вжитку розкидані, брудні, в будинку неприємний запах. Відсутнє харчування для малолітнього ОСОБА_1 (а.с.19).

За результатами актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 07.12.2023 та від 22.12.2023, обставини в яких перебував малолітній ОСОБА_1 визнані дуже небезпечними (а.с.22-31).

Розпорядженням першого заступника міського голови Хотинської міської ради №215-р від 22.12.2023 року, малолітнього ОСОБА_1 негайно відібрано від матері ОСОБА_2 , та направлено на медичне обстеження та надання необхідної медичної допомоги в КНП «Хотинська БЛ» Хотинської міської ради (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_2 в період з 08.12.2023 року по 19.12.2023 року перебувала на лікуванні в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» Чернівецької обласної ради.

Хотинська міська рада звернулася до КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», де проходила лікування ОСОБА_2 , з проханням провести засідання лікарсько-консультативної комісії на предмет встановлення можливості здійснення ОСОБА_2 догляду та виховання за власною дитиною ОСОБА_1 , враховуючи що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю (психічні захворювання).

26.12.2023 року ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» надано висновок №2417 лікарсько-консультативної комісії про наявність у ОСОБА_2 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Висновок дійсний до 26.06.2024 року (а.с.32).

01.01.2024 року розпорядженням першого заступника міського голови Хотинської міської ради №2-р, малолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.40).

04.01.2024 року на засіданні комісія з питань захисту прав дитини Хотинської міської ради було прийнято рішення про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав (а.с.41-42).

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.04.2024 року відібрано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав строком на один рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили (справа № 724/205/24). Рішення набрало законної сили 10.06.2024 року (а.с.53-54).

22.01.2024 року розпорядженням голови Чернівецької районної державної адміністрації №14-р малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю, де він знаходиться і в даний час (а.с.43).

Згідно висновку про стан утримання, навчання та виховання дитини, позбавленої батьківського піклування від 12.03.2025, встановлено що малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , жителів АДРЕСА_4 . Умови проживання в будинку задовільні, дитина забезпечена всім необхідним, хлопчик доглянутий, періодично проходить профілактичні огляди, порушень з боку прийомних батьків не зафіксовано, на обліку не перебувають, малолітній ОСОБА_1 перебуває під соціальним супрводом (а.с.43-47).

За даними відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровсього РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 19.04.2025 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, за те, що 19.04.2025 в АДРЕСА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, що підтверджується постановою серії ГБВ № 032744 від 19.04.2025 (а.с.51).

З акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 28.05.2025 №1963, встановлено, що Службою у справах дітей Хотинської міської ради було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за якою проживала ОСОБА_2 . Комісією виявлено, що остання за вказаною адресою не проживає, місце перебування її невідоме (а.с.48-49).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона з 2022 року працює у ювенальній првенеції ВП №2 (м.Хотин). Як представник ювенальної превенції неодноразово виїжджала за місцем проживання ОСОБА_2 . Дана сім`я перебувала на обліку з народження дитини, оскільки мати має психічне захворювання. Батько дитини помер у 2023 році. Під час перевірок були виявлені антисанітарні умови для проживання немовля, в будинку холодно та брудно. ОСОБА_2 робили зауваження щодо неналежного догляду за дитиною та не створення належних умов для перебування дитини, проте остання реагувала негативно або взагалі відносилась до всього пасивно. Огляди, обстеження умов проживання проводилися періодично, однак змін ніяких не було. Під час однієї з перевірок, коли прийшли перевіряти з комісією, будинок був в неналежному стані, а ОСОБА_2 була відсутня.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона працює в Центрі надання соціальних послуг Хотинської міської ради. Сім`я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом, допомагали при народження дитини, надавали допомогу в оформленні документів на дитину, виплат, допомоги при народження дитини. Після смерті батька дитини, умови проживання в будинку були незадовільні, тоді відповідачку було влаштовано на проживання на зимовий період в Чернівецький центр надання соціально-психологічної допомоги. Проте, у даному центрі відповідач не дотримувалась правил перебування, ставила дитину спеціально на підвіконня, щоб хлопчик захворів і його помістили до лікарні. З лікарні вона до центру вже не повернулася, і на території м.Хотина її не було, поїхала в невідомому напрямку.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хотинської міської ради №02-13-15-965 від 11.06.2025, органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_2 веде безладний спосіб життя, не має постійного місця проживання (по місцю реєстрації не проживає, часто вживає спиртні напої про що неодноразово надходили скарги від громадян міста, немає постійного джерела доходів так, як ніде не працює. Ходить по місту в неохайному вигляді, брудному одязі та перебуває в оточенні осіб, що зловживають алкоголем. Наведені факти свідчать про свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання малолітнього ОСОБА_1 так, як мати не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток дитини. ОСОБА_2 також запропоновано отримувати підтримку фахівців та якісні соціальні послуги КНП «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради, які могли посприяти в поверненні сина та подоланні складних життєвих обставин. Проте, ОСОБА_2 відмовилась від отримання будь-яких соціальних послуг. З моменту відібрання дитини ОСОБА_2 не виявила бажання зустрітися з сином, жодного разу не поцікавилась де він знаходиться, в яких умовах проживає, який в нього стан здоров`я. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини (а.с.55-58).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, проте лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням батьківських обов`язків.

Тож позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.07.2021 року у справі № 202/7712/18, відповідно до якої: з урахуванням принципу забезпечення «якнайкращих інтересів дитини» суд може застосувати до батька дитини крайній захід впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав у разі не підтримання ним стосунків з дитиною протягом тривалого часу, відсутність у батька інтересу до її життя, самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків.

Верховний Суд наголошує, що зайняття одним з батьків, який проживає окремо від дитини, пасивної позиції в участі у вихованні дитини у подальшому призводить до втрати зв`язків між батьком та дитиною, віддалення дитини від батька.

У разі наявності перешкод у спілкуванні з дитиною батько має застосовувати усі можливі заходи захисту своїх прав та прав своєї дитини, зокрема, шляхом своєчасного звернення до органу опіки та піклування, а також до суду.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , маючи реальну можливість проявляти батьківське піклування щодо свого малолітнього сина ОСОБА_1 , не турбується про нього, не приймає участі у організації його життя, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема, після відібрання дитини у грудні 2023 року жодного разу, без поважних причин, не виявила бажання зустрітися з сином, не приїздила та не відвідувала дитину у прийомній сім`ї, не поцікавилась де він знаходиться, в яких умовах проживає, його стан здоров`я, не намагалася повернути дитину, отже, життям дитини не цікавиться, участі у його вихованні не бере, місцезнаходження її невідоме, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків, а тому така пасивна поведінка ОСОБА_2 з урахуванням недоведення того, що вона зумовлена будь-якими об`єктивними, незалежними від неї причинами, свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина, порушує його права та інтереси.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, ставлення матері до дитини, обрання пасивної участі у житті дитини (тривала бездіяльність матері), відсутність будь-яких позитивних змін у поведінці матері щодо виховання дитини, на протязі року, після відібрання дитини за рішенням суду, остання свою поведінку не змінила, тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Представник позивача, звертаючись з позовом до суду, також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, перерахування коштів здійснювати на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Оскільки малолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку цю допомогу не надає, то є підстави для стягнення з відповідача в судовому порядку аліментів.

Таким чином, для забезпечення малолітній дитині отримання коштів, необхідних для її життєдіяльності, повної охорони її інтересів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку матері щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позивачем даного позову до суду -18 червня 2025 року і до досягнення повноліття дитинишляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Розподіл судових витрат

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2025 року за позовну заяву майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028,00 грн.

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору (постанова ВП Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17).

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №244 від 12.06.2025 (а.с.10). Від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнений відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) 3028,00 грн., а за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) 3028,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 280 ЦПК України, ст. ст.150, 155, п.2 ч.1 ст.164, 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Передати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під опіку органу опіки і піклування Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 червня 2025 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області, місцезнаходження: м. Хотин, вул. О. Клбилянської, буд 2-А, Дністровського району Чернівецької області, 5, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області, адреса знаходження: 60000, м. Хотин, вул. О. Кобилянської, буд. 2-А, Дністровського району, Чернівецької області, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 13.10.2025 року.

Суддя Т.М.Ковальчук