Справа № 199/9866/25
(2/199/4858/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 січня 2016 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюб має лише формальний характер. З березня 2025 року сторони спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна та місце проживання малолітніх дітей на момент звернення до суду не мають.

Ухвалою суду 01 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16 січня 2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про що складено відповідний актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка міститься в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач стверджує, що вони спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна та місце проживання малолітніх дітей на момент звернення до суду не мають. Відповідачем вказані обставини не спростовані.

За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

У відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Керуючись ст. 112 СК України, ст. ст. 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 16 січня 2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про що складено відповідний актовий запис №18.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються з судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк із дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко