Справа № 344/9541/25
Провадження № 2/344/3616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Соляник Т.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2025 позивачі до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, у якій просять : визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 3/8 будинку з прибудинковими спорудами, що по АДРЕСА_1 ; та за ОСОБА_2 право на обов`язкову частку у спадковому майні, а саме на 1/8 вказаного будинку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.05.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

03.06.2025 ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

31.07.2025 від відповідача на адресу надійшло заперечення на позовну заяву.

11.08.2025 представником відповідача-адвокатом Фреїшин В.Я. через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву Доказів надіслання такого іншим учасникам разом поданням такого відзиву не надано.

04.09.2025 ОСОБА_2 подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви.

04.09.2025 ухвалою суду витребувано докази.

05.09.2025 представником позивача адвокатом Дудоровою О.О. подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви.

24.09.2025 представником відповідача - адвокатом Фреїшин В.Я. подано письмові пояснення, в яких вказала, що відповідачем було понесено судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., з яких 5000 грн. фіксований розмір витрат на правничу допомогу згідно договору, та 3000 грн. правова допомога в судовому засіданні (у справі було 2 судових засідання по 1500 грн. за кожне). Просила судові витрати понесені по справі покласти на позивача. Розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника.

Представник позивача адвокат Дудорова О.О. просила залишити позов без розгляду. У заяві про компенсацію витрат на правничу допомогу відповідачу просила відмовити, так як належним чином не зазначено про необґрунтовані дії позивача. Визначення кола відповідачів є правом позивача. Позивач звернувся з позовом до відповідачів як до співвласників спірного майна.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти залишення позову без розгляду не заперечила. Разом з тим, просила стягнути з позивача в користь її довірительки витрати на правничу допомогу, так як дії позивача шляхом пред`явлення вказаного позову є не обґрунтованими.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду чи закінчити судовий розгляд справи.

Згідно з положеннями п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог п.5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи диспозитивність цивільного процесу, а також те, що позовні вимоги позивачем не підтримуються, а залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із аналогічним позовом при усуненні обставин, які слугували підставою для залишення позову без розгляду, враховуючи те, що постановлення ухвали суду про залишення позову без розгляду не порушує прав сторін, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та про залишення її позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПІК України).

Так ч. 5 ст. 142 ЦПК України наголошує, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, наслідок не обгрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи ї представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст. 142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Позивач, скориставшись своїм правом захисту інтересів звернувся до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим були призначені судові засідання на які останній не з`явився і про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦІК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, визначення відповідача (в усних поясненнях) у даній справі і були небгрутованими діями, чи то ж позивачі пред`явили необґрунтований позов. З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст.142, ч. 9 ст.141 ЦК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Схожа позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Разом з тим, слід зазначити, що визначення неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові, про що також було зазначено відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду не підтверджує відсутність спору позивача з відповідачем, відсутність предмета спору чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду у справі не є безумовною підставою компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача по справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, що в свою чергу виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням ч.5ст. 142 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем судових витрат.

На підстави викладеного, керуючись статтями 133, 137, 141, 142, 247, 258-261, 268, 270, 353, 354-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без розгляду.

У заяві представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Фреїшин Валерії Ярославівни про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала 20.10.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.