Справа № 696/923/25
Провадження № 2/696/402/25
14 жовтня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Білопольської Н.А.,
за участі секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 27 105,31 грн. через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77588276. Згідно умов договору сума позики становить 8 000,00 грн, процентна ставка (базова фіксована) 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 77588276.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 77588276.
Так, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 27 105,31 грн., з яких 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 19 104,00 грн. - заборгованість за процентами; 1,31 грн нараховані три проценти річних.
Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 27 105,31 грн та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився В прохальній частині позовної заяви директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до такого.
08 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77588276 (на умовах повернення в кінці строку позики), згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 8 000,00 грн строком на 30 днів в розрахунку 1,99 % (проценти) на день (а.с. 7).
Водночас згідно додатку № 1 до договору позики № 77588276 (на умовах повернення в кінці строку позики) від 08 вересня 2021 року сторони затвердили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 7 (на звороті)).
З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання за договором позики № 77588276 від 08 вересня 2021 року, а саме надало відповідачу позику в сумі 8 000,00 грн, шляхом перерахування коштів через платіжну систему на зазначену відповідачем банківську картку (довідка ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000030119/ТНПП від 19 травня 2025 року) (а.с. 8).
Із розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , отримав кошти в сумі 8 000,00 грн 08 вересня 2021 року та за період з 08 вересня по 06 січня 2022 року йому нараховані проценти в сумі 19 104,00 грн, загальна заборгованість становить 21 104,00 грн (а.с. 8 (на звороті) - 10).
Як вбачається із розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року заборгованість відповідача складає 27 104,00 грн, яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту 8 000,00 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 19 104,00 грн; нараховані три проценти річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1,31 грн (а.с. 10 (на звороті)).
Водночас за розрахунком заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 01 липня 2025 року заборгованість відповідача складає 27 104,00 грн, а саме заборгованість по основній сумі кредиту 8 000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 19 104,00 грн; нараховані три проценти річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1,31 грн (а.с. 11).
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу з додатками № 22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 11 (на звороті) - 21).
Із платіжного доручення № 333740001 від 23 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало кошти ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 6 382 999,39 грн, згідно договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року (а.с. 20 (на звороті)).
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 27 104,00 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19 104,00 грн - заборгованість за процентами (а.с. 23 (на звороті)).
В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 24-34).
28 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 34-35).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 27 104,00 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19 104,00 грн - заборгованість за процентами; відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦПК України в сумі 1,31 грн (а.с. 38).
Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості.
Дані спірні правовідносини виникли з договору позики № 77588276 (на умовах повернення в кінці строку позики), та позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 повністю чи частково виконав зобов`язання за укладеним договором.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Таким чином, право вимоги за договором позики № 77588276 (на умовах повернення в кінці строку позики) від 08 вересня 2021 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а в подальшому - до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Оскільки відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту в розмірі 8 000,00 грн, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами в сумі 19 104,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За умовами договору позики № 77588276 (на умовах повернення в кінці строку позики) від 08 вересня 2021 року встановлено строк його дії 30 днів.
Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за договором позики буде дорівнювати 4 776,00 грн (8000,00 грн основного боргу х 30 днів дії договору х 1,99 процентної ставки на день).
При цьому суд звертає увагу позивача, що нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами поза строком кредитування є безпідставним та суперечить вимогам закону.
Таким чином, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором, а саме в частині заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги у цій частині.
Щодо заявленої вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 1,31 грн, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, заявляючи зазначену вимогу, позивачем не враховано положення п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, які підлягають застосуванню до встановлених правовідносин: «У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений (від 25 березня 2020 року № 338, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 09 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 23 лютого 2022 року № 229, від 27 травня 2022 року № 630, від 19 серпня 2022 року № 928).
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що неустойка та інші платежі, як захід відповідальності, за період включно з 12 березня 2020 року і на період дії карантину та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (на відміну від мораторію, який передбачає лише відстрочення).
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1,31 грн 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року є необґрунтованими та не відповідають приписам п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відтак задоволенню не підлягають.
Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн, суд дійшов наступного висновку.
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надано копії таких документів: договір № 01-07/2024 про надання правої допомоги з додатками від 01 липня 2024 року (а.с. 41 (на звороті) - 47); витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги на суму 13 000,00 грн від 30 червня 2025 року (а.с. 57); заявку на надання юридичної допомоги № 335 від 02 червня 2025 року на суму 13 000,00 грн (а.с. 57 (на звороті)).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі ст.ст. 512, 626, 627, 1046-1050, 1077, 1078, 1081 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 89, 141, 263-265, 279, 280-283, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму боргу за договором позики № 77588276 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 08 вересня 2021 року в розмірі 12 776 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 00 коп, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп; прострочена заборгованість за процентами 4 776 (чотири тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачений судовий збір в розмірі 1 141 (одна тисяча сто сорок одна) грн. 79 (сімдесят дев`ять) коп.
У решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Н.А. Білопольська