Провадження №: 4-с/336/50/2025
09 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Юсубова Едуарда Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
Також у скарзі зазначалося, що стягувач за виконавчим документом у даній справі ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , а її правонаступник ОСОБА_3 не має жодних майнових претензій до ОСОБА_1 .
Посилаючись на те, що на сьогодні арешт з його майна не знятий та не скасовані інші заходи примусового виконання рішення у ВП № 6824902, яке вже давно закінчено, на приписи статей 37, 40, 50, 59 Закону України «Про виконавче провадження», а наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, ОСОБА_1 вважає, що бездіяльність посадових осіб Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з його майна та не скасування інших заходів примусового виконання рішення у ВП № 6824902 після закінчення виконавчого провадження є неправомірною. Тому ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з цією скаргою з метою захисту своїх майнових прав та просив суд визнати незаконною (протиправною) бездіяльність державного виконавця Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невжиття заходів для скасування (зняття) арешту, накладеного постановою від 22.05.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 6824902 та зобов`язати уповноважену особу Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати (зняти) арешт у ВП № 6824902 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення по ВП № 6824902 з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
У зв`язку з тим, що виконавче провадження № 6824902 знищене, а на підставі зазначеної інформації, яка міститься в АСВП, неможливо вирішити питання про зняття арешту з майна боржника у 2025 році, яке завершене у 2009 році, представнику боржника Юсубову Е.С. запропоновано надати документи (копії документів), що підтверджують наявність обставин для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 . Наголошує, що по вищезазначеному завершеному виконавчому провадженню № 6824902 станом на 01.10.2025 документи, що підтверджують наявність обставин для винесення постанови про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1 до відділу не надходили. Враховуючи вищенаведене представник Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вважає, що законні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 по ВП № 6824902 відсутні, а тому просив у задоволенні скарги Козачок М.І. відмовити, справу розглянути без участі представника відділу.
У судове засідання заінтересовані особи, будучи належним чином повідомлені, не з`явилися.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною 2 статті 450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Згідно частини 3 статті 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.
За змістом статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Судом встановлено, що на виконанні в Оріхівському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (назва відділу станом на 11.02.2022 р.) перебувало Виконавче провадження № 6824902 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1615 від 05.03.2008 року, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 27 494,00 грн. Постановою Відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області (назва відділу станом на час винесення постанови) було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.
Також додані копії інших документів: зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що зареєстровано спадкову справу за № 66403765, яка заведена 14.09.2020 Приватним нотаріусом Демидьонок Т.І, спадкодавець: ОСОБА_2 .
Як вбачається із відповіді начальника Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соболєвої Наталії за вих. від 11.02.2022 року № 2981 та зі змісту відзиву на скаргу, 23.04.2009 року виконавче провадження № 6824902 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1615 від 05.03.2008 року завершено на підставі п. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. (стара редакція Закону). Завершаючи виконавче провадження № 6824902, державний виконавець не зняв арешт, який було накладено на майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та не знято оголошену заборону на його відчуження.
З відзиву на скаргу, надану суду представником Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (це теперішня назва відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області) - державним виконавцем якого було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 748318 22.05.2008), вбачається, що орган виконавчої служби вважає, що законні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 по ВП № 6824902 відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні його скарги.
При цьому представник Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не заперечує, що 23.04.2009 згідно пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України № 606- XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і згідно вимогам ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» при завершенні виконавчого провадження № 6824902 державний виконавець повинен був вирішити питання про зняття арешту з майна боржника, але у постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про скасування арештів та інших заходів примусового виконання.
Обґрунтовуючи невизнання вимог скаржника ОСОБА_1 , представник ВДВС зазначає, що виконавче провадження № 6824902 знищено у 2012 році за закінченням строку його зберігання (три роки від дати завершення), у відповідності до вимог п. п. 9.9-9.13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 вся інформація надається виключно згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). На підставі зазначеної інформації, яка міститься в АСВП, неможливо вирішити питання про зняття арешту з майна боржника, який накладено у 2008 році у виконавчому провадженні, яке завершене у 2009 році, а оскільки скаржником або його представником не надано документів, що підтверджують наявність обставин для винесення постанови про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1 , законні підстави для зняття арешту відсутні.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено. що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Слід відзначити, що відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, та користуватися іншими правами, наданими законом.
Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.
Згідно із ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
За положеннями ч. 5, ч. 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином на час винесення постанови від 23.04.2009 про закінчення виконавчого провадження № 6824902 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області повинен був вирішити питання про зняття арешту з майна боржника , але у постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про скасування арешту та скасування оголошення заборони на його відчуження. Тим самим державний виконавець проявив бездіяльність та порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, посилання Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (теперішня назва відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області) на те, що виконавче провадження № 6824902 знищено у 2012 році за закінченням строку його зберігання (три роки від дати завершення), а на підставі інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) неможливо вирішити питання про зняття арешту з майна боржника, накладене у 2008 році у виконавчому провадженні, яке завершене у 2009 році лише з тих підстав, що скаржником або його представником не надано документів, що підтверджують наявність обставин для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника - є само по собі протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.
Оскільки через протиправну бездіяльність органу державної виконавчої служби має місце наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника ОСОБА_1 - за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження № 6824902 та відсутності майнових претензій з боку стягувача ОСОБА_2 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - це свідчить про невиправдане втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, а тому порушене право боржника ОСОБА_1 щодо вільного володіння, користування та розпорядження житловим будинком, в якому він зареєстрований та проживає, підлягає захисту.
Втім суд не вбачає підстав для задоволення іншої вимоги скарги щодо скасування інших заходи примусового виконання рішення у ВП № 6824902, оскільки така вимога не є конкретною, а наданими скаржником та представником державною виконавчої служби доказами не підтверджено застосування інших заходів примусового виконання рішення у цьому виконавчому провадженні.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд
Скаргу задовольнити частково.
Визнати неправомірною бездіяльність Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невжиття заходів для зняття арешту, накладеного постановою від 22.05.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 6824902.
Зобов`язати уповноважену особу Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт у виконавчому провадженні № 6824902.
В решті скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана п`ятнадцяти днів з дня його постановлення.

Повний текст ухвали складено 20.10.2025 року.

Суддя Є.С. Боєв