справа № 174/697/25
провадження № 2/208/3945/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Шабельник Р.М.,

Учасники справи:

Позивач: Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У своєму позові представник позивача зазначає, що матір?ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .

Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з письмовою заявою про передачу малолітньої ОСОБА_3 у патронатну родину терміном на 3 місяці у зв?язку із складними життєвими обставинами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 20.11.2023 року № 438/0/7-23 «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 до родини патронатного вихователя та укладення договору про патронат над дитиною» дитину було влаштовано до родини патронатного вихователя ОСОБА_2 .

Рішеннями виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 20.11.2023 року № 438/0/7-23, від 14.02.2024 року № 96/0/7-24, від 22.05.2024 року № 276/0/7-24, від 22.08.2024 року № 375/0/7-24, від 19.02.2025 року № 58/0/7-25, від 19.05.2025 року № 162/0/7-25 термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у сім?ї патронатного вихователя було продовжено.

З матеріалів, зібраних Службою у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, з?ясовано, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу усвідомлено, безпідставно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством України обов?язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку своєї дитини.

Мати дитини не зверталася та не відповідала на повідомлення Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо повернення доньки.

У своїй письмовій заяві 17.12.2024 року ОСОБА_1 зазначила, що на даний час не має наміру забирати дитину від патронатного вихователя, оскільки не в змозі створити умови для належного виховання та утримання дитини.

Комунальним некомерційним підприємством «Центр надання соціальних послуг» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 надавалася соціальна послуга «соціальний супровід сімей, які потрапили в складні життєві обставини». За результатами проведеної роботи було визначено, що ОСОБА_1 жодних дій, які були зазначені в індивідуальному плані соціального супроводу сім?ям, які потрапили в складні життєві обставини, не виконала, на контакт з фахівцями не йшла, від надання соціальних послуг відмовилась.

Спеціалістами служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області матері дитини неодноразово роз?яснено передбачені чинним законодавством України батьківські обов?язки, про відповідальність за їх невиконання попереджено.

Однак, ОСОБА_1 не змінила свого ставлення до дитини на краще. Мати офіційно не працевлаштувалась, не має стабільного доходу, не вирішила питання з місцем проживання, протягом тривалого часу не проявляла ініціативу щодо спілкування з донькою.

У зв?язку з викладеним вище працівниками поліції по відношенню до ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо неналежного виконання батьківських обов?язків.

Таким чином, ОСОБА_1 нехтує потребами дитини у батьківському піклуванні, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, подає їй негативний приклад, що шкодить моральному розвитку дитини, завдає страждань.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи виключно з інтересів малолітньої ОСОБА_3 , виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як органом опіки та піклування прийнято рішення від 16.04.2025 року № 129/0/7-25, у якому визнається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому, представник позивача просить суд:

- позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу або особи, до якого/якої буде влаштовано дитину;

- передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо подальшого її влаштування відповідно до вимог чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком зазначений ОСОБА_4 (а.с.4).

Відповідно до витягу №9 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 17 листопада 2023 року, вбачається, що відомості про батька малолітньої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.5).

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з письмовою заявою, в якій просила влаштувати малолітню ОСОБА_3 у патронатну родину, у зв?язку із складними життєвими

обставинами (а.с.9).

14 листопада 2023 року Службою у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області було попереджено ОСОБА_1 про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей (а.с.19).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 20.11.2023 року № 438/0/7-23 «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 до родини патронатного вихователя та укладення договору про патронат над дитиною» вбачається, що дитину ОСОБА_3 було влаштовано до родини патронатного вихователя ОСОБА_2 терміном на 3 місяці (а.с.13).

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з письмовою заявою, в якій просила продовжити термін перебування ОСОБА_3 у сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 14.02.2024 року № 96/0/7-24 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя» продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя ОСОБА_2 на 3 місяці (а.с.14).

09 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з письмовою заявою, в якій просила продовжити термін перебування ОСОБА_3 у сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 (а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 22.05.2024 року № 276/0/7-24 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя» продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя ОСОБА_2 на 3 місяці (а.с.15).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 22.08.2024 року № 375/0/7-24 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя» продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя ОСОБА_2 на 3 місяці (а.с.16).

Відповідно до листів № 01-16/50/1-24 від 19.08.2024 року та № 01-16/84-24 від 11.09.2024 року Комунального некомерційного підприємства «Центр надання соціальних послуг» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до начальника ССД Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що за результатами проведеної роботи, було визначено, що ОСОБА_1 жодних дій, які були зазначені в індивідуальному плані соціального супроводу сім?ям, які потрапили в складні життєві обставини не виконала, а саме: мати офіційно не працевлаштувалася, не вирішили питання з місцем проживання, та не спілкувалась з дитиною. ОСОБА_1 звернулася з заявою про припинення дії договору надання соціальних послуг (соціальний супровід сімей, які потрапили в складні життєві обставини) (а.с.21-23).

17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з письмовою заявою, в якій зазначила, що на даний час не має наміру забирати доньку від патронатного вихователя так як нею не створені умови для належного виховання та утримання дитини (а.с.12).

17 грудня 2024 року Службою у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області було попереджено ОСОБА_1 про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей (а.с.20).

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД №640508, від 17.12.2024 року, складений на ОСОБА_1 . Відповідно до даного протоколу ОСОБА_1 в період з квітня 2024 р. по теперішній час ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2020 року народження, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.25).

Відповідно до листа № 444-388 Відділення поліції №4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.01.2025 р. до начальника служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що в ході проведення перевірки було встановлено, що факти в частині неналежного виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітньої ОСОБА_3 підтвердилися, в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме неналежного виконання батьківських обов`язків. За період проживання дитини в патронаті матір ОСОБА_1 жодного разу не приїхала до с.Дмитрівка на побачення з дитиною, за весь час (двічі) виявляла бажання побачити доньку, але лише на території м.Вільногірськ, під час побачення передала для дитини цукерки та теплі шкарпетки, ніякої матеріальної допомоги для забезпечення соціально-побутових потреб дитини від матері більше не було, також матір малолітньої дівчини жодного разу не зателефонувала патронатному вихователю та не поцікавилась своєю дитиною, не приймала ніякої участі у вихованні та догляді, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток доньки малолітньої ОСОБА_5 ході опитування ОСОБА_1 повідомила, що не планує забирати малолітню доньку з родини патронатного вихователя (а.с.24).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 19.02.2025 року № 58/0/7-25 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя» продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя ОСОБА_2 на 3 місяці (а.с.17).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2025 року № 162/0/7-25 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя» продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у родині патронатного вихователя ОСОБА_2 на 3 місяці (а.с.18).

Також, до матеріалів справи долучена копія журналу спостережень патронатного вихователя (а.с.26-33).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року №129/0/7-25 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_3 » вбачається, що виконавчий комітет міської ради вирішив визнати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.36-37).

При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 суду не надала, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню.

Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Позивачем при зверненні із позовом не понесені судові витрати з оплати позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в зазначеній частці позивач звільнений, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., як розмір судового збору на час ухвалення рішення, за кожну заявлену позовну вимогу, що в сукупності становить 2 422,40 грн..

Керуючись ст. ст. 150, 164, 166 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 175, 206, 268, 272, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо подальшого її влаштування відповідно до вимог чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 18-річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання.

Стягнення аліментів з ОСОБА_1 провадити щомісяця, починаючи з 26 травня 2025 року.

В силу ст. 430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач: Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування, , адреса: Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул.Віктора Варена, буд. 15.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Похваліта С. М.