ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересня 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 56 952,63 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 12.08.2020 року кредитний договір №301 за яким позичальнику видано кредит у сумі 11 000,00 грн.; 27.04.2021 року кредитний договір №701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 60 001,00 грн.; 09.08.2021 року кредитний договір №701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10 001,00 грн. Між тим, відповідач порушила умови договорів кредиту, не повертала отримані кошти своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ними. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач станом на 07.05.2025 року має заборгованість по кредитному договору від 12.08.2020 року №301 у сумі 5 807,78 грн., з яких 3 638,24 грн. заборгованість за кредитом та 2 169,54 грн. заборгованість за процентами; по кредитному договору від 27.04.2021 року №701 у сумі 44 146,93 грн., з яких 21 899,91 грн. заборгованість за кредитом, 8,90 грн. заборгованість за процентами та 22 238,12 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 09.08.2021 року №701 у сумі 6 997,92 грн., з яких 3 741,32 грн. заборгованість за кредитом, 0,41 грн. заборгованість за процентами та 3 256,19 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, загальна сума боргу складає 56 952,63 грн., що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, про те, що позивач вказує про укладення 12.08.2020 року кредитного договору №301 на суму 3 000,00 грн. Але, на її думку, належним чином не підтверджує укладення договору та збільшення у подальшому кредитного ліміту до 11 000,00 грн. Розрахунок суми боргу за договором, на її думку, є необґрунтованим. Крім того, позивач нарахував проценти за межами строку кредитування. По інших кредитних договорах позивач нарахував комісію, яка стягненню не підлягає. На переконання відповідача, стягненню підлягає лише суми боргу за кредитним договором від 27.04.2021 року №701 у розмірі 1 091,21 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві представник просить провести розгляд справи за його відсутності, зазначає, що підтримує позов та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у відзиві просила провести розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.08.2020 року ОСОБА_1 підписала Заяву №301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою просила АТ «ПУМБ» встановити на рахунок кредитний ліміт на суму 3 000,00 грн. на 12 місяців. Зі спливом зазначеного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень, про що також зазначено у паспорті споживчого кредиту. Розмір процентів за користування кредитом 47,88%. Також позичальником підписано паспорт споживчого кредиту.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №301 від 12.08.2020 року кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема, 03.03.2022 року збільшено до 11 000,00 грн.

Фактичне надання кредитних коштів за вказаним договором підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 09.08.2021 року по 07.05.2025 року.

27.04.2021 року ОСОБА_1 підписала Заяву №701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою просила АТ «ПУМБ» видати їй кредит у сумі 60 001,00 грн. на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, а також підписала паспорт споживчого кредиту.

Фактичне надання кредитних коштів за вказаним договором підтверджується платіжною інструкцією №TR.48986823.45707.8810 від 27.04.2021 року та випискою по особовому рахунку за період з 27.04.2021 року по 07.05.2025 року.

09.08.2021 року ОСОБА_1 підписала Заяву №701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою просила АТ «ПУМБ» видати їй кредит у сумі 10 001,00 грн. на строк 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, а також підписала паспорт споживчого кредиту.

Фактичне надання кредитних коштів за вказаним договором підтверджується платіжною інструкцією №TR.51319932.96473.8810 від 09.08.2021 року та випискою по особовому рахунку за період з 09.08.2021 року по 07.05.2025 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Проте, враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків.

За наданими розрахунками, відповідач станом на 07.05.2025 року має заборгованість по кредитному договору від 12.08.2020 року №301 у сумі 5 807,78 грн., з яких 3 638,24 грн. заборгованість за кредитом та 2 169,54 грн. заборгованість за процентами.

по кредитному договору від 27.04.2021 року №701 у сумі 44 146,93 грн., з яких 21 899,91 грн. заборгованість за кредитом, 8,90 грн. заборгованість за процентами та 22 238,12 грн. заборгованість за комісією;

по кредитному договору від 09.08.2021 року №701 у сумі 6 997,92 грн., з яких 3 741,32 грн. заборгованість за кредитом, 0,41 грн. заборгованість за процентами та 3 256,19 грн. заборгованість за комісією.

Розрахунок заборгованості по кредитному договору від 12.08.2020 року №301 у сумі 5 807,78 грн., з яких 3 638,24 грн. заборгованість за кредитом та 2 169,54 грн. заборгованість за процентами, судом перевірено та суд погоджується з ним, оскільки позивач довів факт видачі кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту, його подальшого збільшення. Крім того, за умовами договору, передбачена можливість збільшення кредитного ліміту кожного разу на такий самий строк (тобто на 12 місяців) у разі відсутності заперечень. Відповідач, заперечуючи проти строку нарахування відсотків, будь-яких відомостей про те, що вона зверталась до банку із запереченнями щодо продовження дії кредитного договору та заявою про закриття рахунку, не надала.

Разом із тим, суд не у повній мірі погоджується із розрахунком суми боргу по кредитному договору від 27.04.2021 року №701 та по кредитному договору від 09.08.2021 року №701, з огляду на наступне.

Кредитодавцем ставить питання стягнення, серед іншого, комісії укладеними договорами від 27.04.2021 року та 09.08.2021 року, про що суд зазначає наступне.

Позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені Постановою Національного банку України №168 від 10.05.2007 року визначає, що Банк не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Укладеними між сторонами договорами, зокрема п. 5.7.3 погоджено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту.

Разом із тим, за отримання інформації про стан кредиту комісія встановлюватись не може, оскільки це є правом споживача на отримання цієї інформації. Крім того, одним із обов`язком позичальника є повернути кредитні кошти в обсязі на умовах, визначені договором, а стягнення з позичальника комісії за зарахування коштів, нарівні зі щомісячними відсотками, є несправедливим.

За таких обставин, пункти кредитних договорів про сплату комісії за обслуговування кредиту є нікчемними.

За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.ч. 1-3 ст. 216 ЦК України).

За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.

З наданих розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 на виконання умов договору, що є нікчемними в силу вимог закону, сплатила 20 818,60 грн. за договором від 27.04.2021 року та 7 508,89 грн. за договором від 09.08.2021 року, що підлягає врахуванню до загального розрахунку заборгованості.

Крім того, за умовами укладеного договору від 27.04.2021 року, позичальник зобов`язалася повернути кредит до 27.04.2023 року (24 місяці); за умовами договору від 09.08.2021 року позичальник зобов`язалася повернути кредит до 09.08.2024 року (36 місяців).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування, у кредитодавця відсутні повноваження нараховувати передбачені договором проценти, а кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тобто, у даному випадку підлягає визначенню сума заборгованості по процентах у межах строків дії кредитних договорів.

Таким чином, сума боргу по кредитному договору від 27.04.2021 року №701 включає у себе 21 899,91 грн. заборгованість за кредитом, 0,50 грн. заборгованість за процентами станом на 27.04.2023 року. Враховуючи сплату позичальником 20 818,60 грн. на погашення комісії, що слід врахувати до розрахунку, загальна сума боргу складає 1 081,81 грн.

Сума боргу по кредитному договору від 09.08.2021 року №701 у сумі 6 997,92 грн., з яких 3 741,32 грн. заборгованість за кредитом, 0,12 грн. заборгованість за процентами станом на 09.08.2024 року. Враховуючи сплату позичальником 7 508,89 грн., що перевищує суму так званого пред`явленого боргу, вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 6 889,59 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 293,11 грн., враховуючи задоволення позовних вимог на 12,10%, що розраховано із врахуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81, 141, 211, 223, 263, 265, 285, 289 ЦПК України, ст.ст. 207, 530, 526, 608, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про електронну комерцію», суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Заявою 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.08.2020 року станом на 07.05.2025 року у сумі у сумі 5 807,78 грн., з яких 3 638,24 грн. заборгованість за кредитом та 2 169,54 грн. заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Заявою №701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27.04.2021 року на загальну суму 1 081,81 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 293,11 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення суду виготовлено 13.10.2025 року