печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т. В.,

при секретарі судових засідань - Погребняк В.Д.,

за участю представника заявника - Григоришен О.О.,

представника боржника - Андрученко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 у цивільній справі № е2-410-640/2022 про стягнення судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕРРА» на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року до суду, після скасування попередньої ухвали, з Київського апеляційного суду, надійшло клопотання Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 у цивільній справі № е2-410-640/2022 про стягнення судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕРРА» на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU).

Клопотання обґрунтоване тим, що вказане рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 набрало законної сили, разом з тим, не виконується ТОВ «ІМПОРТЕРРА».

Зазначеним вище рішенням зобов`язано ТОВ «ІМПОРТЕРРА» сплатити на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) 7000 євро судових витрат.

05.06.2024 до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшло клопотання Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU), щодо розподілу судових витрат.

11.06.2024 до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання про розподіл судових витрат.

25.07.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва призначено судовий розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022.

Представник заявника просив задовольнити клопотання та надати дозвіл на виконання на примусове виконання рішення іноземного суду.

Представник боржника в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, щодо надання дозволу на виконання на примусове виконання рішення іноземного суду.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього документи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 у цивільній справі № е2-410-640/2022 зобов`язано ТОВ «ІМПОРТЕРРА» сплатити на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) 7000 євро судових витрат (переклад).

Згідно статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 Договору між Україною та Литовською Республікою «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» договірні Сторони взаємно визнають і виконують рішення, що набрали законної сили, установ юстиції з цивільних і сімейних стправ, а також вироки в частині відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Відповідно до ч. 1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Литовської Республіки) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Договору між Україною та Литовською Республікою «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (Закон України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР).

Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22 січня 1993 року).

Відповідно до вказаного закону, Україна взяла на себе: зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі, передбаченому статтею 6 Конвенції, за винятком визнання і виконання виконавчих написів; зобов`язання визнавати і виконувати рішення, винесені на територіях держав - учасниць Конвенції, передбачені пунктом «а» статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом «а» ст. 51 «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до ст.53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

У відповідності до п.12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного Цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Приписами статті 462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Статтею 466 ЦПК України визначено вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

За правилами статті 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

З матеріалів справи судом не вбачається обставин, які б свідчили про відповідність критеріям, наведеним вище, зокрема і приписам частини другої статті 468 ЦПК України, а тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, ст. 42 Договору між Україною та Литовською Республікою «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах», ст. 462- 467 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 у цивільній справі № е2-410-640/2022 про стягнення судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕРРА» на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU) - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - рішення Вільнюського окружного суду від 30.05.2022 у цивільній справі № е2-410-640/2022, яким присуджено з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕРРА» 7 000 євро судових витрат на користь Європіір Логістікс OU (Europiir Logistics OU).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Остапчук