Провадження № 2-др/361/34/24
14 жовтня 2025 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді Гізатуліної Н.М.
за участю секретаря судового засідання Охріменко Є.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штундера Ярослава Григоровича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
Рішенням суду від 10 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 11 грудня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

17 травня 2024 року Вх. № 23926 представник позивачки адвокат Штундер Я.Г. засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року заяву призначено до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 05 серпня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2025 року заяву прийнято до свого провадження, призначено до розгляду.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд перевіривши та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу адвокатом Штундером Я.Г. до заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу долучено: Угоду «про надання правової допомоги» від 11 грудня 2023 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2023 року, ордер, акт приймання передачі надання послуг від 12 травня 2024 року, який містить детальний обсяг виконаних робіт у справі на загальну суму 16 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси позивачки ОСОБА_1 представляв адвокат Штундер Я.Г. на підставі угоди про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а. с. 67, 68), додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2023 року (а. с. 71), ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а. с. 69). Адвокатом та позивачем погоджено акт приймання передачі наданих послуг від 12 травня 2024 року, який містить детальний обсяг виконаних робіт у справі на загальну суму 16 000 грн (а. с. 70).

Проте, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з акту приймання передачі наданих послуг від 12 травня 2024 року адвокат надав наступну професійну правничу допомогу: усна консультація клієнта відносно подання позову та необхідних для цього документів (2 год) 2 000 грн, підготовка, формування та направлення позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей (5 год) 5 000 грн, участь у судовому засіданні 11 березня 2024 року (3 год) 3 000 грн, участь у судовому засіданні 23 квітня 2024 року (3 год) 3 000 грн, участь у судовому засіданні 10 травня 2024 року (3 год) 3 000 грн.

Дана справа відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до малозначних справ, незначної складності, у спорах про стягнення аліментів судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 16 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи.

Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Отже, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 263-265, 268, 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штундера Ярослава Григоровича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000 (вісім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.М. Гізатуліна