Справа № 487/7740/25
Провадження № 2/487/3640/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

зобов`язати Товариство з обмеженню відповідальністю «Громадянський посад» виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав від 25.08.2020 року № ГП/19/К4 з врахуванням додаткової угоди від 02.04.2021 року № 1 та договору про заміну сторони в зобов`язанні від 09.01.2024 року, шляхом передачі документів, а саме Акту-прийому передачі майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; завіреної печаткою відповідача копії Сертифіката відповідності квартири АДРЕСА_1 ; технічного паспорта квартиру АДРЕСА_1 ; довідки про повну сплату вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 6816,80 грн.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у розпорядженні ТОВ «Громадянський посад».

Заява про забезпечення позову мотивував тим, що 25.08.2020 року між ТОВ «Громадянський посад» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі - продажу майнових прав від 25.08.2020 року № ГП/19/К4 (далі - Договір), у відповідності з п.п.1.1.,2.1., 2.2 якого Відповідач продає, а Покупець купує майнові права на двокімнатну Квартиру в готовності відповідно до Паспорту оздоблення тип «Економ» (Додаток №1) загальною площею 68,23 м2 за будівельним номером АДРЕСА_2 , в порядку i на умовах, передбачених цим, Договором.

Свої зобов`язання за вказаним договором ОСОБА_2 виконано у повному обсязі, 25.08.2020 року сплачено відповідачу 799 212,10 грн. вартість майнових прав на об`єкт нерухомості.

02.04.2021 року, між сторонами було укладено Додаткову угоду, за якою вони погодили зміну предмету договору на квартиру АДРЕСА_3 , яка розташована на 5-му поверсі у 3-й секції.

09.01.2024 року між ТОВ «Громадянський посад», ОСОБА_2 та позивачем укладено договір про заміну сторони в зобов`язанні, згідно з яким ОСОБА_2 передала, а він набув право вимоги за Договором, набувши статусу покупця.

14.09.2025 року, поштовим зв`язком, ним було отримано Повідомлення відповідача від 09.09.2025 року № 3 про необхідність явки для оформлення та підписання Акту приймання-передачі майнових прав на квартиру.

18.09.2025 року у встановлений Договором строк він прибув до відділу продажів відповідача разом, де під час спілкування, менеджер на ім`я « ОСОБА_3 » від імені товариства запропонував йому здійснити доплату за метр хагальної площі квартири тридцять доларів США, як обов`язкову умову підписання між сторонами акту та передачі права власності на квартиру, від чого він відмовився.

20.09.2025 року шляхом поштового відправлення, на фактичну адресу відповідача, він направив вимогу, щодо виконання умов Договору та передачі, визначених п.п.3.6 документів.

08.10.2025 року, вказана вимога була повернута йому у відділенні зв`язку у закінченням терміну її зберігання.

З огляду на вищевказані фактичні обставини справи, діі відповідача, щодо усунення від виконання обов`язків по Договору, вважав за необхідне звернутись до суду із вказаною заявою про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду або поновлення його порушених прав.

Ухвалою суду від 16.10.2025 року, позовну заяву прийнято до розгляду у поряжку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так позивач у порядку забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у розпорядженні ТОВ «Громадянський посад».

Предметом спору є Договір купівлі - продажу майнових прав від 25.08.2020 року №ГП/19/К4 майнових прав на двокімнатну квартиру в готовності АДРЕСА_4 .

Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19.06.2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України від 18.09.1991 року № 1560-ХІІ «Про інвестиційну діяльність»

Відповідно до частини п`ятої статті 7 та статті 4 Закону № 1560-ХІІ інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права).

У статті 2 Закону № 978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.

У матеріалах справи відсутні докази, щодо державної реєстрації права власності на означену квартиру, що виключає можливість накладення на неї арешту як на окремий об`єкт.

З урахуванням зазначеного, позивачем обрано не вірний спосіб забезпечення позову, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 149,150,153, 154,353,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її отримання.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк