Справа № 444/2215/24 Провадження № 2-п/450/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Глинської У.Я.

за участю представника позивача Дурич У.В.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брухаль Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Брухаль Тарас Іванович про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 по цивільній справі № 444/2215/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди в розмірі 316576,16 грн. що складають 310741,16 грн. різниці вартості автомобіля та страховим відшкодуванням; 1827,00 грн. оплата за евакуацію автомобіля; 808 грн. оплата за зберігання автомобіля на арешт-майданчику; 3200 грн. оплата за транспортування автомобіля на СТО; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди в розмірі 20000,00 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 2532,61 грн. (дві тисячі п`ятсот тридцять дві гривні 61 коп.) сплаченого судового збору та 6000,00 грн. за проведення експертизи, а всього 8532,61 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 320 грн. сплаченого судового збору.

21.08.2025 на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брухаль Т.І. про перегляд заочного рішення у справі №444/2215/24. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ОСОБА_1 заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 в справі №444/2215/24 не отримував, про його винесення не знав. Із повним текстом заочного рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 у справі №444/2215/24 представник відповідача - адвокат Брухаль Т.І. ознайомився 14.08.2025 під час ознайомлення з матеріалами судової справи. Також зазначає про на неналежне повідомлення відповідача та його представника про час і місце судових засідань, більшість із яких відкладалися або проходили без відповідача, який перебував на військовій службі у вказаній військовій частині за призовом під час мобілізації. Також при ухваленні рішення судом взято до уваги висновок експерта №79 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно договору №10 від 10.07.2023, складений 24.08.2023. У вказаному висновку експерт Галамай Б.І., який виконав висновок на замовлення ОСОБА_2 , жодним чином не зазначив про те, що він обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Отже для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідне виконання автотоварознавчої експертизи із виконанням вказаних вимог. Враховуючи дану обставину відповідач має намір скористатись своїм правом на подання клопотання щодо передачі йому залишків транспортного засобу за умови збільшення суми стягнення завданих збитків на 140471,17 гривень. Даним рішенням суду з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 20 000 грн на підставі акту виконаних робіт та договору про правову допомогу. Однак, відповідач вважає, що ця вимога належить до справи №466/7591/23, яку розглядав інший суд, і не підлягала розгляду в Пустомитівському суді. Крім того, додатковим рішенням від 11.07.2025 стягнуто 42 000 грн витрат на правничу допомогу. Позивач оцінив моральну шкоду у 200 000 грн і надав документи про травмування, але доказів заподіяння моральної шкоди не представлено. Відповідач вважає навіть задоволену суму морального відшкодування у 20 000 грн завищеною. Зважаючи на вищевказані обґрунтування свідчить про недотримання судом при постановленні рішення процесуальних положень закону та неправильне застосування норм матеріального права, що потягло за собою неправильне вирішення спору, а як наслідок грубого порушення конвенційних прав відповідача. У зв`язку з цим просить поновити строк про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Пустомитівського районного суду м. Львова від 02.07.2025 року, призначивши справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

03.09.2025 на адресу суду від представника позивачів адвоката Ставрук Н.З. надійшли заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду, обґрунтовуючи таке тим, що відповідач та його представник належним чином були повідомлені про дату, місце і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, поважні причини своєї неявки суду також не повідомили. Відповідач чи його представник не подали до суду відзив на позовну заяву, про причини неподання такого суду не повідомили. Відповідачем також не було подано до суду жодної заяви, в якій було б висловлено позицію щодо поданої позовної заяви. При цьому, представник відповідача надсилав до суду ряд клопотань, зокрема, про зупинення, відкладення розгляду справи. В заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача взагалі не згадує причин, з яких останній не подав відзив, хоча вказане є однією з підстав, які мають бути встановлені судом для скасування судового рішення. До заяви про перегляд заочного рішення також не долучено жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Обставини, на які посилається представник відповідача, не мають істотного значення для правильного вирішення справи та не впливають на законність та обґрунтованість винесеного рішення. За таких обстави, вважаємо, що суд, керуючись положеннями ст.223 ЦПК України, правомірно розглянув справу і виніс заочне рішення у справі у відсутності відповідача. При цьому, судом враховано всі наявні докази у справі, на підставі яких винесено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення. Таким чином, передбачені законом підстави для скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, відсутні, а тому заява підлягає залишенню без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача подану заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив поновити строк на подання такої та скасувати заочне рішення від 02.07.2025.

Представник позивачів адвокат Дурич Я.В. в судовому засіданні підтримала в повному обсязі заперечення подані адвокатом Ставрук Н.З. та просить заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заслухавши думку учасників, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи в межах розгляду заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як зазначено у заяві про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 довідався про наявність такого рішення 14.08.2025, а тому суд вважає за необхідне поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 02.07.2025.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України,заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.09.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.11.2024 року о 08:30 год., така разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язкибула скерована поштою відповідачу ОСОБА_1 25.09.2024 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення/виплату поштового переказу за його адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , однак така повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (згідно Відповіді з ЄДДР № 657071 від 24.06.2024 року) та 88383, с. Малехів, вул. Січових Стрільців, 3 Львівський район Львівська область з повідомленням про вручення поштового відправлення 28.09.2024. Проте відзиву на позовну заяву не подав, в підготовче судове засідання 19.11.2024 не прибув, від представника відповідача надійшло клопотання через підсистему Електронний суд ЄТІТС про відкладення підготовчого судового засідання, відзиву на позовну заяву не подав.

19.11.2024 представнику відповідача було скеровано повістку в підсистемі Електронний суд ЄТІТС про наступну дату підготовчого судового засідання, про що свідчить підтвердження про отримання 19.11.2024

20.01.2024 представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав клопотання про зупинення розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав;

20.01.2025 представнику відповідача було скеровано повістку в підсистемі Електронний суд ЄТІТС про наступну дату підготовчого судового засідання, про що свідчить підтвердження про отримання 20.01.2024;

26.02.2025 представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав клопотання про зупинення провадження у його відсутності, відзиву на позовну заяву не подав. У задоволені його клопотання судом було відмовлено, про що він був повідомлений у підсистему Електронний суд ЄТІТС, отримавши ухвалу від 26.02.2025;

27.02.2025 представнику відповідача було скеровано повістку в підсистемі Електронний суд ЄТІТС про наступну дату підготовчого судового засідання, про що свідчить підтвердження про отримання 27.02.2025;

31.03.2025 представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. У даному судовому засіданні судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

31.03.2025 відповідачу та представнику відповідача було скеровано судові повістки про дату судового розгляду справи, а саме: відповідачу скеровано за адресою реєстрації АДРЕСА_2 , що підтверджує Відповідь з ЄДДР, однак така повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; представнику відповідача було скеровано в підсистемі Електронний суд ЄТІТС, про що свідчить підтвердження про отримання 31.03.2025;

21.05.2025 відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, від остатнього надійшло клопотання про відкладення судового засідання;

21.05.2025 відповідачу та представнику відповідача було скеровано судові повістки про дату судового розгляду справи, а саме: відповідачу скеровано за адресою реєстрації АДРЕСА_2 , що підтверджує Відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, з повідомленням про вручення поштового відправлення 24.05.2025; представнику відповідача було скеровано в підсистемі Електронний суд ЄТІТС, про що свідчить підтвердження про отримання 21.05.2025 о 12:29:42 год;

02.07.2025 відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені. Справу було розглянуто за відсутності відповідача та його представника винесено заочне рішення;

Також копію заочного рішення було скеровано представнику відповідача в підсистемі Електронний суд ЄТІТС, про що свідчить підтвердження про отримання 22.07.2025 о 13:51:40 год.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Цьвок Б.І., будучи обізнаними про розгляд Пустомитівським районним Львівської області цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, жодних дій щодо участі у судових засіданнях, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про призначення експертизи не було заявлено, клопотань про доручення доказів, які б мали істотне значення щодо вирішення позову не надали, своєї позиції з приводу позовних вимог та поданої позовної заяви в жодному документі не висловили.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У той же час, ч. 4 ст. 62 ЦПК України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Згідно приписів статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

У той же час, п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У даному випадку, суд обґрунтовує, що повідомлення представника (адвоката) відповідача Цьвок Б.І. у справі, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду є належним повідомленням самої сторони відповідача, оскільки представник діє на підставі наданих повноважень і представляє інтереси відповідної особи, а саме ОСОБА_1 .. Таким чином, направлення такої через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до електронної скриньки адвоката та її доставка вважається належним повідомленням відповідача та його представника про наступне судове засідання у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що: «передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.»

Згідно приписів ч. 1, 3, 5, 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов?язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п?ять днів до судового засідання. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур?єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що приписами п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, наведена норма дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Саме такий підхід підтверджується чіткою та послідовною судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідача було повідомлено судом про розгляд справи у вставленому законом порядку.

Додатково, у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Щодо посилань представника відповідача про те, що відповідач в період із 09.08.2025 по даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , то такі на думку суду не є спроможними з огляду на наступне, оскільки оцінку даному твердженню суд надав при вирішенні клопотання про зупинення провадження винісши ухвалу від 26.05.2025 відмовити. Свою позицію обгрунтовуючи тим, що надані представником відповідача докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або в інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Зважаючи на вищезазначене інтереси відповідача представляє адвокат Цьвок Б.І., згідно договору з ОСОБА_1 від 31.07.2023, таким чином відповідач не був обмежений у праві приймати участь у розгляді справи через свого представника.

Представник відповідача (заявника) ОСОБА_1 - адвокат Брухаль Т.І.В. в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не надав жодного доказу, в розумінні ст 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення.

А доводи представника відповідача необхідність проведення автотоварознавчої експертизи у зв`язку з тим, що у висновку експерта №79 від 24.08.2023 року не зазначено про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. Суд спростовує такі доводи, оскільки в абз.3 сторінки 2 Висновку №79 зазначено наступне: «Відповідно до ч.2 ст.102, ч.5 ст.106 Цивільного процесуального кодексу України, судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України». Після чого, поставлено підпис та печатку експерта Галамая Б.І., зважаючи на це не зазначені достатні підстави для перегляду заочного рішення.

Суд констатує, що не згода з рішенням суду не є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неподання суду доказів, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення, унеможливлює встановлення їх наявності та істотності значення для вирішення спору.

Крім того, суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

А також відповідно до приписів ч.2 ст. 288 ЦПК України відповідач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 року в загальному порядку до Львівського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.260,287,288 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 по цивільній справі № 444/2215/24.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брухаля Тараса Івановича про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 по цивільній справі № 444/2215/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що у відповідності до ч.2 ст. 288 ЦПК України він має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення від 02.07.2025 в загальному порядку.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2025.

СуддяД. А. Кукса