ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3117/23 Головуючий суддя І інстанції Оболєнська С. А.
Провадження № 22-ц/818/470/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із відносин спадкування, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, до складу якої входить:

- автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS, рік випуску 2008,реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- нежитлові приміщення № 76-1-:-76-6 в літері А9, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

31.05.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Оксендлєр О.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , однак отримала відмову у зв`язку із пропущенням строку подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується листом № 364/01-16 від 02.06.2023 року.

У відзиві на позов зазначено, що у позивача не було об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а посилання позивача на те, що вона є військовослужбовцем, на території України введений воєнний стан, вона приймала участь у бойових діях, на думку представника відповідача адвоката Андрійко О.В. жодним чином не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона може бути подана, як особисто так і поштовим зв`язком, у зв`язку з чим, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідь на відзив на позовну заяву містить твердження про те, що законодавець не визначив конкретного переліку причин, які можуть бути визнані поважними при розгляді даної категорії справ. Проходження позивачем військової служби, участь у бойових діях та захист Батьківщини (в умовах воєнного стану) є непереборною обставиною для спадкоємця у цій ситуації.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2024 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 тривалістю три місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Андрійко О.В. просить рішення скасувати, та у задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги закону, висновки та мотиви, викладені у наведених в апеляційній скарзі постановах Верховного Суду не врахував доводи відповідача щодо неналежності та недопустимості наданих позивачем доказів на підтвердження поважності пропуску нею строку на прийняття спадщини уваги не звернув та взагалі не надав їм належної оцінки, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог та надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Вказує, що та обставинами, що позивачка є військовослужбовцем, жодним чином не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона може бути подана, як особисто так і поштовим зв`язком.

Позивачем не надведено жодних переконливих аргументів стосовно того, яким саме чином перебування її на військовій службі, та виконання нею службових обов`язків не дозволило їй вчасно прийняти спадщину.

Посилання позивача на введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією також не пов`язано з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом термін.

Судом першої інстанції не враховані аргументи відповідача стосовно того, що строк на прийняття спадщини сплив 03.05.2022 року, а як вбачається з довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №12/54 від 28.11.2022 сержант ОСОБА_3 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з російською військовою агресією проти України , перебуваючи у місті Харкові, 07.09.2022, - тобто лише один день, та вже після спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Надана Позивачем, в якості письмового доказу копія довідки військової частини НОМЕР_2 №12/266 від 04.10.2023 року про те, що Позивачка з 24.02.2022 по 25.05.2023 виконувала бойові (спеціальні) завдання у складі відповідних угрупувань військ (сил) Сил оборони держави.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних, які саме бойові завдання виконувала Позивач, а також у який період та місці, і що її перебування у певній місцевості дійсно створило незалежні від неї обставини, що вплинуло на можливість її звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, їх явка не була визнана судом необхідною, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення вказаним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов суд зазначив, що на час смерті батька і на час подання позовної заяви Позивач є військовослужбовцем та перебуваючи на службі у Збройних Силах України і виконуючи відповідні службові обов`язки, зокрема в період з 09.01.2019 року по теперішній час, тобто у визначений законом період, об`єктивно не мала можливості звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних, не залежних від нього причин.

Суд вважав, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

3а змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця яке залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом досліджуються такі обставини: чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі (див. правові висновки, які були висловлені у постановах ВСУ від 23.08.2017 у справі № 1320цс17; постанові ВС від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 205/3855/17).

Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме: подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7.

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, до складу якої входить:

- автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS, рік випуску 2008,реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- нежитлові приміщення № 76-1-:-76-6 в літері А9, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_2 з 09.01.2019 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 №12/134 від 13.06.2023 року.

Відповідно до Довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №12/54 від 28.11.2022 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни №1/1/580 від 02.02.2023 року ОСОБА_3 надано статус учасника бойових дій.

З 09.01.2019 по теперішній час та з 24.02.2022 по 25.05.2023 ОСОБА_3 виконувала бойові (спеціальні) завдання у складі відповідних угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 №12/266 від 04.10.2023 року.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказана довідка №12/266 від 04.10.2023 року підписана начальником відділу кадрів вказаної військової частини з мокрою печаткою, а тому є належним доказом у даній справі. До такого документу немає підстав застосовувати вимоги щодо форми довідки, яка необхідна для визнання учасника бойових дій (додаток 6), а тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги. Зазначена довідка іншими доказами стороною відповідачки не спростована, а норми цивільного процесуального права не містять зазначені у додатку 6 обов`язкові умови для її форми та змісту, а тому у даному випадку застосовуються загальні вимоги до доказів.

Тому колегія суддів погоджується, що умови військової служби поза місцем постійної дислокації по виконанню бойових (спеціальних) завдань реально, для стороннього незацікавленого спостерігача, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини у зазначений період часу.

Факт проходження позивачкою військової служби в умовах воєнного часу та прийняття нею участі у захисті Батьківщини, а також беручи до уваги існуючи обмеження та перешкоди які встановлені під час дії воєнного стану щодо вільного пересування військовослужбовця поза межами розташування військової частини (підрозділу) - є поважними причинами пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги, за їх необґрунтованістю.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.