Справа № 201/8674/19
Провадження № 2/201/2188/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача адвоката Клочкова С.О.,

представника відповідачів - адвокатки Скочко О.А.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи адвокатки Теслі А.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи - ОСОБА_1 , державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяна Василівна, ОСОБА_5 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

31.07.2019 ОСОБА_2 через представника адвоката Клочкова С.О. звернулася із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи - ОСОБА_1 , державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В.) про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію в (а.с. 2-5 т. 1).

В обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2017 між ТОВ «Діалог-Плюс» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3-6-178 на квартиру будівельний АДРЕСА_1 у II черзі будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 1.4. договору товариство зобов`язалося передати покупцеві майнові права на квартиру, а покупець зобов`язався прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта та проведення покупцем повного розрахунку за цим договором за фактично збудовану площу. Відповідно до технічних паспортів, виготовлених органом, що проводить технічну інвентаризацію. За наявності поважних причин у компанії чи покупця, може бути встановлений додатковий строк для підписання Акту приймання-передачі майнових прав.

Передача та приймання квартири здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири у строк та у порядку, встановленому для приймання-передачі майнових прав на квартиру.

Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення Акту приймання- передачі майнових прав та Акту приймання-передачі квартири.

Відповідно до пунктів 2.2.2., 2.2.5., 6.1., 6.2. договору компанія зобов`язалася:

передати покупцю майнові права на квартиру після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію та проведення з покупцем повного розрахунку за цим договором;

відповідно до встановленого чинним законодавством порядку ввести в експлуатацію II (другу) чергу будівництва житлового комплексу та отримати сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

Компанія приймає на себе зобов`язання перед покупцем вчинити всі необхідні дії для закінчення будівництва II (другої) черги житлового комплексу, запланований термін вводу в експлуатацію якої - четвертий квартал 2017 року.

Компанія, після завершення будівництва та введення в експлуатацію II (другої) черги житлового комплексу, зобов`язується повідомити покупця засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням про дату передачі майнових прав та квартири протягом 30 календарних днів з дати отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

В свою чергу, покупець зобов`язався сплатити в повному обсязі вартість майнових прав на квартири у відповідності до п. 3.1.-3.3. цього договору та графіку платежів - додатки № 3 до договору.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили вартість майнових прав на квартиру у розмірі 622 800,00 грн.

Покупець зобов`язання по оплаті виконав у повному обсязі, здійснивши оплату 05.09.2017 на рахунок компанії 500000,00 грн та 122800,00 грн.

07.09.2017 сторони уклали Угоду про відступлення права вимоги за зобов`язаннями за договором купівлі-продажу № 178, відповідно до якої ОСОБА_1 передав права та обов`язки по договору купівлі-продажу новому покупцю своїй дружині ОСОБА_2 .

На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань компанія видала довідку № 08/09-4 від 08.09.2017.

Після закінчення будівництва та здачі житлового комплексу в експлуатацію ТОВ «Діалог-Плюс» змінило нумерацію квартири, що підлягала передачі покупцю. Так, відповідно до Акту приймання-передачі майнових прав на квартиру від 14.11.2018 та Акту приймання-передачі квартири від 14.11.2018 покупцю по договору купівлі- продажу № 178 надана квартира в житловому комплексі - № 174 (шостий поверх, загальна площа 51,9 кв.м).

16.11.2018 право власності на зазначену квартиру зареєстроване за позивачкою ОСОБА_2 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 145718386.

14.01.2019 позивачці випадково стало відомо з Державного реєстру прав на нерухоме майно, що вона вже не є власником квартири, право власності зареєстровані за іншими особами.

Під час перевірки з`ясовано, що посадові особи компанії згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Діалог-Плюс» №43 від 03.12.2018 вирішили зареєструвати право власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (на дату складання протоколу квартири вже належали ОСОБА_6 ) та квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 (на дату складання протоколу вже належали ОСОБА_2 ) за ТОВ «Діалог-Плюс».

З реєстру прав на нерухоме майно позивачці стало відомо, що нібито вона 04.12.2018 о 21 год. 34 хв. особисто подала заяву реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. про скасування права власності на свої квартири. Державний реєстратор Третяк Т.В. по кожній зазначеній квартирі здійснила скасування державної реєстрації права власності і скасування відкриття розділу 04.12.2018 під одним індексним номером 44414220. У порушення процедури вчинення реєстраційний дій державний реєстратор Третяк Т.В. не перевірила повноваження особи, яка подала заяву про скасування права власності, а також не внесла до Реєстру сканованої копії даної заяви.

Позивачка стверджує, що не подавала, не підписувала жодних заяв про відмову від майна та скасування права власності на квартири.

Таким чином, посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» разом з державним реєстратором Третяк Т.В. здійснили шахрайські дії щодо позивачки та заволоділи її майном.

За фактом шахрайства Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР під № 0001809. У межах досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3778/19 від 02.04.2019 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_8 . Дата арешту 13.05.2019.

Станом на 11.04.2019 до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб внесено запис про припинення ТОВ «Діалог-Плюс», чому передувала зміна юридичної адреси та керівника.

З моменту незаконного вибуття квартири з власності позивачки вона неодноразово реалізована третім особам. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_6 належить відповідачеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2699 від 26.04.2019.

Також 21.07.2017 між ТОВ «Діалог-Плюс» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №5-5-295 на квартиру будівельний АДРЕСА_9 .

Умови договору є аналогічними. Пунктом 3.1. договору сторони визначили вартість майнових прав на квартиру у розмірі 793200,00 грн.

Покупець зобов`язання по оплаті виконав у повному обсязі та здійснив оплату, 04.09.2017 на рахунок компанії в сумі 713700,00 грн, 05.09.2017 в сумі 79500,00 грн.

07.09.2017 сторони так само уклали Угоду про відступлення права вимоги за зобов`язаннями за договором купівлі-продажу № 295, відповідно до якої ОСОБА_1 передав права та обов`язки по договору купівлі-продажу № 178 новому покупцю позивачці ОСОБА_2 .

На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань щодо оплати компанія видала довідку № 08/09-5 від 08.09.2017.

Після закінчення будівництва та здачі житлового комплексу в експлуатацію ТОВ «Діалог-Плюс» змінило нумерацію квартири, що підлягала передачі покупцю. Так, відповідно до Акту приймання-передачі майнових прав на квартиру від 14.11.2018 та Акту приймання-передачі квартири від 14.11.2018 покупцю по договору купівлі- продажу № 295 була надана квартира в житловому комплексі - № 291 (п`ятий поверх, загальна площа 66,1 кв.м).

16.11.2018 право власності на квартиру зареєстроване за позивачкою ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 145727239.

14.01.2019 позивачка дізналася, що не є власником квартири. За запит її представника до Державного реєстру прав на нерухоме майно стало зрозуміло, що право власності на квартиру зареєстровану за іншими особами.

Посадові особи компанії згідно протоколу загальний зборів учасників ТОВ «Діалог-Плюс» №43 від 03.12.2018 вирішили зареєструвати право власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (які на дату складання протоколу належали ОСОБА_6 ) та квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 (на дату складання протоколу належали ОСОБА_2 ) по АДРЕСА_10 за ТОВ «Діалог-Плюс».

З реєстру прав на нерухоме майно позивачці стало відомо, що нібито вона 04.12.2018 о 21 год. 34 хв. особисто подала заяву реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. про скасування права власності на свої квартири. Державний реєстратор Третяк Т.В. по кожній квартирі здійснила скасування державної реєстрації права власності і скасування відкриття розділу. Дані дії були вчинені 04.12.2018 під одним індексним номером 44414220.

У порушення процедури вчинення реєстраційний дій державний реєстратор Третяк Т.В. не перевірила повноваження особи, яка подала заяву про скасування права власності, а також не внесла до Реєстру сканованої копії даної заяви.

Позивач не подавала та не підписувала жодних заяв про відмову від майна та скасування права власності на належні їй квартири.

Таким чином, посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» разом з державним реєстратором Третяк Т.В. здійснили шахрайство відносно позивачки, заволоділи її майном.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3780/19 від 02.04.2019 у межах кримінального провадження № 0001809 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_11 . Дата арешту 13.05.2019 року.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час квартира АДРЕСА_11 належить відповідачці ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 598 від 05.12.2019.

На даний час у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня сканована копія договору купівлі-продажу № 598 від 05.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П.

Відповідно до даних сайта Міністерства юстиції України, Державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. внесено до списку держаних реєстраторів та нотаріусів, яким тимчасово обмежено або анульовано доступ до державних реєстрів та на підставі наказу № 2163/5 від 16.07.2019 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного, просила:

витребувати (вилучити) з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_8 , що отримана у власність на підставі договору купівлі-продажу № 2699 від 26.04.2019;

визнати за ОСОБА_2 право власності на цю квартиру;

скасувати запис в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстраційну дію вчинену 04.12.2018 державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. - скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_8 , під індексним номером 44414220;

скасувати запис в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстраційну дію вчинену 04.12.2018 року, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. - скасування відкриття розділу на квартиру АДРЕСА_8 , під індексним номером 44414220;

Витребувати (вилучити) з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_11 , що отримана у власність на підставі договору купівлі-продажу № 598 від 05.12.2018;

визнати за ОСОБА_2 право власності на цю квартиру;

Скасувати запис в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстраційну дію вчинену 04.12.2018, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. - скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_11 , під індексним номером 44414220;

Скасувати запис в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстраційну дію вчинену 04.12.2018 року, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. - скасування відкриття розділу на квартиру АДРЕСА_11 , під індексним номером 44414220.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідачі позовні вимоги не визнала. Представник обох відповідачів адвокатка Скочко О.А. надала відзив на позовну заяву, який прийнятий судом до уваги при первісному розгляді справи (а.с. 177-183 т. 1), де зазначила, що дійсно ОСОБА_4 05.12.2018 придбала у ТОВ «Діалог-Плюс» квартиру АДРЕСА_7 на підставі договору купівлі-продажу, згідно із п. 1.2 якого право власності на відчужуване нерухоме майно було зареєстроване за ТОВ «Діалог-Плюс» 05.12.2018 згідно із записом № 29270847.

ОСОБА_3 26.04.2019 придбав квартиру АДРЕСА_6 в цьому ж будинку у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, згідно із п.1.6 якого квартира належала останній на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2018, номер реєстраційного запису 29282879.

Правочини оформлені у відповідності до вимог законодавства, відповідачі є добросовісними набувачами. Первісна реєстрація права власності за ТОВ «Діалог-плюс» здійснена відповідно до закону за рішенням учасників, що не оспорюється позивачкою.

Позивачка на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав є власницею майнових прав на квартири, а не квартир. Укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав від 21.07.2017 з урахуванням угоди від 07.09.2017, позивачка отримала не право власника, а обмежене речове право майнове право, яке засвідчує правомочність отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому. Але це право не надає право власності на нерухоме майно.

Відповідачам по справі відомо з документів, отриманих на адвокатські запити, що в грудні 2018 року договори купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21.07.2017, № 3-6-187 від 21.07.2017 із позивачкою були розірвані, про що їй повідомлено ще 01.10.2018 відповідним листом та запропоновано забрати грошові кошти, надавши попередньо свої банківські реквізити для їх повернення. Проте ОСОБА_2 не з`явилась до ТОВ «Діалог-Плюс» за грошима.

Згідно з діючою на листопад 2018 року редакцією статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» акти прийому-передачі майнових прав, акти прийому-передачі квартири прийому-передачі не були підставами для реєстрації права власності. Також позивачкою не надано для державної реєстрації документи, передбачені п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127. Тому реєстрація права не відповідає закону. Для отримання позивачкою права власності саме на новозбудоване майно (квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ) необхідна наявність ряду правопороджуючих фактів, що передбачено п.1.6 договорів купівлі-продажу майнових прав від 21.07.2017 та діючим законодавством про порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно, якими є: акт приймання-передачі майнових прав на квартиру; акт приймання-передачі квартири; довідка про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру; технічний паспорт на квартиру; засвідчені копії документу, що відповідно до вимог законодавства підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; засвідчені копії документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; інші необхідні документи.

Факт підписання відповідного акта приймання-передачі об`єкта будівництва та новоствореного майна мав би підтвердити належне виконання сторонами умов договору купівлі-продажу майнових прав від 21.07.2017, але з огляду на те, що у забудовника були заперечення щодо належного виконання умов договору з боку позивача, це виявилося неможливим.

Як відомо відповідачам, квартири фактично не передавались позивачці, не передавались ключі від квартир, позивачка ніколи не користувалась і не володіла квартирами, а акти прийому-передачі майнових прав на квартири та акти прийому-передачі самих квартир є підробленими, тому не породжують жодних прав у позивачки. Підпис від імені директора ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_7 вчинені не ним. Станом на 14.11.2018 ОСОБА_7 вже не був директором ТОВ «Діалог-Плюс», що підтверджується протоколом загальних зборів від 01.11.2018 та наказами. Печатка, яка проставляй вказаних актах не відповідає печатці, яка на тоді використовувалася ТОВ «Діалог-Плюс», різниться її діаметр, відмінний відтиск.

Відповідно до абз. 3 п. 1.4 договору від 21.07.2017 ОСОБА_2 набуває майнові права на квартиру (не право власності на квартиру) після підписання вищевказаних актів. Таких актів посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» не підписували, як і не передавали позивачу інших документів, передбачених п.1.6 договору від 21.07.2017. Тому надані позивачкою акти прийому-передачі майнових прав та квартири не є законними документами, які породили у неї право власності на майнові права та на спірні квартири. У даному випадку відповідальність за надання приватному нотаріусу Лозенко В.В. підроблених актів прийому-передачі майнових прав та квартири несе особисто позивачка ОСОБА_2 , тому що саме вона була заявником цих реєстраційної дії. Таким чином, ОСОБА_2 не набула право власності на квартири, тому не має права витребувати квартири у відповідачів та не може звертатися із цим позовом.

Позивачка просить скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.12.2018, вчинені державним реєстратором Третяк Т.В., однак не надала доказів існування такого запису. У жодній інформаційній довідці або витягу немає відомостей про скасування запису державним реєстратором Третяк Т.В., дату вчинення такого запису. Також позивачкою не надано до суду жодного доказу того, що реєстрація права власності на спірні квартири скасована незаконно, і документи від її імені є підробленими.

Станом на день складання цього відзиву ОСОБА_8 не визнана вироком винною у вчиненні скасування реєстрації на квартири, не доведено, що її дії щодо скасування реєстрації права власності є протиправними, незаконними. У інших кримінальних провадженнях жодних слідчих дій за рік їх існування не проведено, за виключенням незаконного накладення арешту на квартири відповідачів.

Вважали, що застосувати до спірних правовідносин статті 387 та 388 ЦК України неможливо, оскільки відповідачі отримали квартири за законними договорами, які повністю виконані, сплатили гроші і є добросовісними набувачами нерухомого майна. Також вважали, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин статті 392 ЦК України, адже у позивачки не виникло право власності, вона не довела законність своїх позовних вимог, не надала доказів на їх підтвердження та не довела тієї обставини, що вона є власницею нашого нерухомого майна.

Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивачки адвокат Клочков С.О. 13.07.2020 надав відповідь на відзив (а.с. 218 - 220 т. 1), у якій зазначив, що умовами п. 1.4. договорів купівлі-продажу майнових прав передача та приймання майнових прав здійснюють сторонами за актом приймання-передачі майнових прав після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта та проведення покупцем повного розрахунку за цим договорами за фактично збудовану площу. Передача та приймання квартири здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири у строк та у порядку, встановленому для приймання-передачі майнових прав на квартири. Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення акту приймання-передачі майнових прав та акту приймання-передачі квартири.

Покупець, після набуття права власності на майнові права на квартиру, самостійно оформлює право власності на квартиру шляхом звернення до будь-якого уповноваженого органу і проведенням державної реєстрації права власності на квартиру.

16.02.2018 ТОВ «Діалог-Плюс» отримало сертифікат про відповідність закінченого будівництвом об`єкту серія НОМЕР_1 . 29.05.2018 на підставі розпорядження Дніпровського міського голови № 601-р Житловому комплексу (II черги будівництва) по вулиці Володимира Моссаковського присвоєно адресу.

Але ТОВ «Діалог-Плюс» не виконало зобов`язання по передачі майнових прав на квартири, постійно затягувало цей процес. Позивачка неодноразово направляла ТОВ «Діалог-Плюс» заяви про передачу майнових прав, передачу квартир, однак ТОВ «Діалог-Плюс» ухилялася від отримання кореспонденції. Аналогічна ситуація склалася у покупця ОСОБА_6

01.08.2018 ОСОБА_6 звернувся із заявою до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за його заявою розпочате кримінальне провадження № 0001885 за ч. 1 ст. 190 КК України, у межах якого ТОВ «Діалог-Плюс» в особі директора Краснобаєва М.М. надала старшому слідчому лист-відповідь № 16 від 24.09.2018, з якого слідує, що після завершення будівництва та введення в експлуатацію II (другої) черги житлового комплексу, ОСОБА_6 повідомлено про передачу майнових прав та квартири у зв`язку з отриманням Сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта. В свою чергу, покупцем після отримання повідомлення та сплати в повному обсязі майнових прав, не виконані зобов`язання щодо звернення до ТОВ «Діалог-Плюс» для огляду квартир і не підписані акти приймання-передачі квартир.

З метою усунення непорозумінь позивачка з ОСОБА_6 і адвокатами у присутності свідків 16.10.2018 звернулася до ТОВ «Діалог-Плюс» з письмовою заявою про видачу документів, які визначені умовами договорів. Відео «В офисе «Диалог-Плюс». Попытка вручить Краснобаєву заявление») вручення заяв того ж дня розміщено за наступною адресою: https://www.youtube.com/watch?v=N CH8QC xfO&feature=youtu.be.

В офісі ТОВ «Діалог-Плюс» ніхто не повідомив про розірвання договорів. Зі змісту повідомлення від 01.10.2018 неможливо зрозуміти, які саме обов`язки не виконі позивачкою. Відсутні докази його направлення, воно створене штучно.

14.11.2018 ТОВ «Діалог-Плюс» надало позивачці підписані акти приймання-передачі майнових прав на квартири, та акти приймання-передачі квартир.

16.11.2018 на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав, довідок про виконання зобов`язань щодо оплати, технічних паспортів, актів приймання-передачі майнових прав на квартири та актів приймання-передачі квартир, сертифіката про прийняття в експлуатацію, документу про присвоєння житловому комплексу адреси, позивачка зареєструвала право власності на квартири.

Дійсно, печатки зазначені в договорах, довідках та актах приймання-передачі майнових прав, квартир відрізняються. Однак заборони у господарській діяльності використовувати печатки різного візуального оформлення немає. Представник відповідачів самостійно надав у справу копії документів - наказу № 19-Т від 01.11.2018, наказу № 20-Т від 02.11.2018, протоколу № 40 від 01.11.2018, протоколу № 49 від 06.12.2018, листа від 11.02.2019, в яких ТОВ «Діалог-Плюс» використало печатку аналогічного вигляду як і в актах приймання-передачі майнових прав та актах приймання-передачі квартир.

Отже, ТОВ «Діалог-Плюс» у своїй діяльності використовувало декілька зразків печаток. І печатки в Актах приймання-передачі є належними печатками ТОВ «Діалог-Плюс».

Що стосується керівника ТОВ «Діалог-Плюс» на дату підписання актів, то 07.07.2020 позивачкою отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) станом на 14.11.2018 по ТОВ «Діалог-Плюс», відповідно до якого станом на 14.11.2018 керівником ТОВ «Діалог-Плюс» є Краснобаєв М.М. Додатково 07.07.2020 отримано ще один Витяг з ЄДР станом на 07.07.2020, у якому зміна керівника підприємства відбулася 21.11.2018, вже після підписання Актів та навіть після оформлення за позивачкою права власності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Вважав, що посилання представника відповідачів про те, що ОСОБА_7 на дату підписання актів 14.11.2018 не був керівником ТОВ «Діалог-Плюс», а товариство не надавало документів для реєстрації права власності не відповідають дійсності.

Також зазначив, що докази існування заяви про відмову позивачки від квартир і докази уповноваження Квачем Д.А. на те позивачки відсутні. Про наявність запису про те, що нібито вона 04.12.2018 о 21 год. 34 хв. особисто надала заяву реєстратору Третяк Т.В. про скасування права власності на свої квартири та квартири ОСОБА_6 вона дізналася випадково. Державний реєстратор Третяк Т.В. по кожній квартирі здійснила скасування державної реєстрації права власності та відкриття розділу 04.12.2018 під одним індексним номером 44414220, не перевірила повноваження особи, яка подала заяву, не внесла до Реєстру сканованої копії даної заяви.

На даний час, окрім кримінально провадження № 0000144, порушено ще три кримінальних провадження № 0000020 за ч. 4 ст. 190 КК України, № 0000190 за ч. 3 ст. 365-2 КК України та № 0000528 за ч. 3 ст. 365-3 КК України. 23.11.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру, обрано запобіжних захід - тримання під вартою. 26.11.2019 її оголошено у розшук.

Наполягав на задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокатка Тесля А.М. надала письмові пояснення на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с. 47 52 т. 4), у яких уважала позовні вимоги не обґрунтованими. Вважала, що відсутні підстави для державної реєстрації прав на спірні квартири за позивачкою. ОСОБА_5 був директором та єдиним учасником (власником) ТОВ «Діалог-Плюс», діяльність якого натепер припинена. За твердженням позивачки та згідно із наданими нею документами ТОВ «Діалог-Плюс» начебто передало їй квартири та майнові права на квартири. Але посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» не підписували і не видавали документи від імені товариства для проведення державної реєстрації права власності на квартири за ОСОБА_2 , у тому числі акти приймання передачі квартир і Акти приймання передачі майнових прав на квартири. Надані позивачкою акти приймання передачі є недостовірними доказами, підписи та печатки на них підроблені. Позивачка не набувала права власності на квартири, про що їй достеменно відомо, а реєстрація права власності не могла бути проведена за нею.

Згідно Висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз від 18.08.2020 №162 підписи на спірних актах приймання- передачі квартири та актах приймання-передачі майнових прав нанесені за допомогою рельєфного кліше (факсиміле), тобто не вчинялися ОСОБА_7 , печатка на актах відрізняється від справжньої печатки ТОВ «Діалог-Плюс».

Крім того, 01.11.2018 учасниками ТОВ «Діалог-Плюс» прийняте рішення про зміну директора, оформлене протоколом загальних зборів учасників №40 від 01.11.2018, підписи на якому засвідчено приватним нотаріусом. ОСОБА_7 звільнений з посади за власним бажанням з 01.11.2018. Відомості про його звільнення з 01.11.2018 внесені до трудової книжки. З 02.11.2018 на посаду директора товариства призначено ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_7 станом на 14.11.2018 не працював у товаристві, не міг підписувати і не підписував будь-які документи від імені товариства.

З пунктів 1.1., 1.4., 1.6., 4.4. 6.6., 6.9. договорів купівлі-продажу майнових прав випливає, що підписання товариством актів приймання-передачі майнових прав на квартиру та актів приймання-передачі квартири має істотне значення для виникнення підстав для набуття права власності на квартири та проведення державної реєстрації права власності, оскільки підтверджує належне виконання сторонами умов договору, але у зв`язку з реалізацією товариством його права на розірвання договору згідно повідомлення від 01.10.2018, підписання актів приймання передачі виявилося неможливим, та їх підписання не відбулося.

Також не вчинено інших необхідних для реєстрації права власності на квартири дій, як то передання документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Додатковим підтвердженням відсутності факту підписання ТОВ «Діалог-плюс» спірних актів приймання-передачі квартири та майнових прав є відсутність у ОСОБА_2 підписаних договорів про надання послуг з утримання житлового комплексу та прибудинкової території та договорів про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Позивачка вказує про те, що 14.11.2018 компанія надала їй підписані акти, але 14.11.2018 позивачка до ТОВ «Діалог-плюс» не зверталась, ніхто їй надати такі акти в компанії не міг.

Враховуючи відсутність підписаних продавцем актів приймання-передачі, що передбачено договорами, підстави для набуття права власності на майнові права у позивачки відсутні. Для проведення державної реєстрації прав власності на квартири було надано технічні паспорти, виготовлені на ім`я позивачки. Але п. 1.6. договору купівлі-продажу майнових прави передбачалося надання технічних паспортів саме продавцем ТОВ «Діалог-Плюс» .

З огляду на ряд правових позицій Верховного Суду, зазначені обставини підтверджують, що реєстрація права власності на квартири за позивачкою не мала самостійного значення для виникнення у неї права власності, при цьому у зв`язку з відсутністю відповідних документів, відсутні були підстави для проведення реєстрації права власності за позивачкою. Вважала, що позивачкою не доведений факт порушення її прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки вона не є власником спірних квартир.

Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

08.04.2024 третя особа ОСОБА_1 надав письмові пояснення (а.с. 187 196 т. 4), у яких детально розповів про домовленості щодо набуття квартир та угоди, які передували цьому. Зазначив, що у період з кінця 2015 початку 2016 років він з партнером ОСОБА_10 познайомились з братами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які звернулися до них з пропозицією продати їм належне їх підприємство ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», цінність якого полягала у діючому договорі оренди з Дніпровською міською радою на земельну ділянку під будівництво багатоквартирного житлового будинку, у розроблених та погоджених проектах, в технічних умовах від ДТЕК на підключення більше 130 кВт електричної потужності, а також в інших узгодженнях з усіма необхідними установами, організаціями та підприємствами.

Наразі на цій земельній ділянці брати Мазури будують ЖК AURORA.

Умовами угоди було те, що купівля-продаж підприємства ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» мала відбутися після поновлення міською радою договору оренди на вищевказану земельну ділянку, адже до закінчення строку оренди залишався один рік, та те, що на отримані від продажу підприємства ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» гроші вони мали придбати квартири в ЖК IQ-HOUSE.

Погодившись на ці умови, вони пішли до офісу продаж ЖК IQ-HOUSE та обрали 5 квартир. ОСОБА_1 обрав собі квартиру з будівельним номером АДРЕСА_12 ) та квартиру з будівельним номером АДРЕСА_13 ); ОСОБА_13 обрав квартиру з будівельним номером АДРЕСА_14 (фактичний номер 154), квартиру з будівельним номером АДРЕСА_15 ) та квартиру з будівельним номером АДРЕСА_16 (фактичний номер 290).

Інвестуючи у квартири, вони у першу чергу розглядали ту частину будинку, яка ще не була введена в експлуатацію, оскільки там можливо було придбати квартири у вигляді майнових прав, які, в свою чергу, можливо було перепродати без втрати на податок, який мають сплачувати власники квартир при їх продажі, якщо вони володіють ними менше, ніж три роки.

19.07.2017 Дніпровська міська рада прийняла рішення №157/3 «Про поновлення договору оренди землі від 13.08.2007 (державна реєстрація від 11.09.2007 за № 14) по АДРЕСА_17 ) ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс», , для проектування та будівництва житлового будинку».

21.07.2017 ОСОБА_1 і ОСОБА_13 уклали з ТОВ «Діалог-Плюс» Договори купівлі-продажу майнових прав №3-3-160, №3-6-178, №5-3-285, №5-5-294 і №5-5-295.

26.07.2017 підписаний був договір купівлі-продажу підприємства ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс».

На початку вересня 2017 року брати ОСОБА_14 повідомили, що готові провести з ними розрахунок.

04-07 вересня 2017 року вони з ОСОБА_15 відкрили розрахункові рахунки, на які отримали від ОСОБА_11 та ОСОБА_16 кошти за корпоративні права. Відповідно, за домовленістю ці кошти одразу були перераховані на рахунок ТОВ «Діалог-Плюс» з відповідними призначеннями платежу «Оплата по договору купівлі-продажу майнових прав №...».

У цей момент ОСОБА_1 вирішив майнові права на квартири оформити на дружину ОСОБА_2 . Звернувся до братів ОСОБА_14 з проханням якимось чином все це переоформити. Йому відповіли, що гроші за майнові права вже надійшли до ТОВ «Діалог-Плюс» з його особистого розрахункового рахунку, тому договір купівлі-продажу майнових прав має бути укладений з ОСОБА_1 . Але можливо одразу після підписання договору купівлі-продажу майнових прав, можна укласти договір відступлення права. Він, дружина ОСОБА_2 і ТОВ «Діалог-Плюс» в особі ОСОБА_7 підписали Угоди про відступлення права вимоги та зобов`язань за договорами купівлі-продажу майнових прав №3-6-178 від 21.07.2017 та №5-5-295 від 21.07.2017.

Після переведення коштів на рахунок ТОВ «Діалог-Плюс» вони отримали довідки за підписом директора ОСОБА_7 , які підтверджували з повну оплату за договорами купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160, № 3-6-178, № 5-3-285, № 5-5-294 і № 5-5-295.

З того часу в них були ключи від цих квартир.

Отримали квартири теж у вересні 2017 року. Показували квартири своїм рідним та потенційним покупцям. На цьому, як вони вважали, угода відбулася.

Але у подальшому виникли проблеми із продажем квартир.

ОСОБА_13 почав першим продавати свої квартири. Узявши від першого потенційного покупця задаток він звернувся до ТОВ «Діалог-Плюс» із проханням, як того вимагає договір купівлі-продажу майнових прав, підписати між ним, покупцем та ТОВ «Діалог-Плюс» Угоду про відступлення права вимоги та зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав, але йому відмили. Він звертався ще декілька разів, дзвонив ОСОБА_11 і ОСОБА_17 , але ті відмовляли, не обґрунтовуючи це.

Зрозумівши, що брати Мазури заборонили директору ТОВ «Діалог-Плюс» підписувати з ними Угоду про відступлення права вимоги та зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав, вони вирішили дочекатись, коли друга черга будівництва ЖК IQ-HOUSE буде введена до експлуатації, оформити на себе право власності, а потім вже продавати квартири, не маючи більше ніяких взаємовідносин з братами Мазурами.

У березні 2018 року друга черга будівництва ЖК IQ-HOUSE була введена до експлуатації. ОСОБА_13 першим звернувся до офісу ТОВ «Діалог-Плюс» з вимогою надати йому, згідно пункту 1.6. Договорів купівлі-продажу майнових прав №5-3-285, №3-3-160, №5-5-294 від 21.07.2017, для оформлення ним права власності на квартири, наступні документи: Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру; Акт приймання-передачі квартири; технічний паспорт.

Але йому відмили. Цього разу відмову ОСОБА_18 аргументував тим, що дозвіл здійснювати будівництво на нещодавно придбаній в них земельній ділянці, Дніпровська міська рада змусила братів Мазурів профінансувати два міських заходи: «Джаз на Дніпрі» та « ОСОБА_19 ». Тому вони вважають, що це вони винні їм 3000000 гривень. Після ще декількох спроб отримати документи вони зрозуміли, що брати ОСОБА_14 вчиняють шахрайські дії по відношенню до них та звернулися із заявою до поліції. 25.07.2018 за їх зверненням розпочаті кримінальні провадження, зокрема, за заявою ОСОБА_20 відкрито кримінальне провадження №50001809 від 25.07.2018.

18.09.2018 співробітники поліції звернулись до посадових осіб ТОВ «Діалог-Плюс» з вимогою надати пояснення щодо подій.

24.09.2018 на вказану вимогу з`явився юрист ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_21 та в письмовій формі повідомив, що підписання договорів купівлі-продажу майнових прав №3-3-160, №3-6-178, №5-3-285, №5-5-294 і №5-5-295 між ОСОБА_15 та ОСОБА_22 і ТОВ «Діалог-Плюс» мають місце, дійсно ТОВ «Діалог-Плюс» ще не надало заявникам необхідні для оформлення права власності на квартири документи, але не тому, що ТОВ «Діалог-Плюс» уникає від виконання своїх зобов`язань за цими договорами, а тому що заявники досі за цими документами не звернулися, що було неправдою.

Як тільки вони дізналися про цю відповідь, то з ОСОБА_15 відразу зробили спробу знов офіційно звернутись до посадових осіб ТОВ «Діалог-Плюс» з вимогою передати всі необхідні документи для оформлення нами права власності на їх квартири. Узяли адвокатів та двох свідків - ОСОБА_23 (депутата Дніпровської Міської ради VII скликання) та ОСОБА_24 , а також здійснювати відеозапис того, що буде відбуватись.

16.10.2018 їм вдалося потрапити до офісу ТОВ «Діалог-Плюс», здійснювали відеозапис, він знаходиться у відкритому доступі за посиланням https://youtu.be/N_CH8QC_xf0. В офісі вони зустрілися із директором ОСОБА_7 і юристом ОСОБА_25 , а також з одним із засновників - ОСОБА_26 . Секретар офісу ОСОБА_27 прийняла у них заяву, про що свідчить відповідна відмітка на другому примірнику заяви. А юрист ОСОБА_28 та засновник ОСОБА_29 запевнили, що відповідь на заяву нададуть у встановлений законом термін.

14.11.2018 до їх з Дмитром офісу, який знаходився за адресою: вул. Шевченка, буд. 37, прийшов чоловік, який представився кур`єром, та передав паперовий пакет.

У пакеті лежали підписані директором ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_7 акти приймання-передачі майнових прав на квартиру та акти приймання-передачі Квартири. Кожний з актів у двох примірниках на кожну з квартир. Технічних паспортів на квартири в пакеті не було.

15.11.2018 підписані ними другі примірники актів приймання-передачі майнових прав на квартири та актів приймання-передачі квартир ОСОБА_1 особисто віднесено до офісу ТОВ «Діалог-Плюс» і передано в руки секретарю Оксані Большешаповій. Передаючи акти, він запитав у ОСОБА_30 про технічні паспорти, на що отримав відповідь, що їй про це нічого не відомо. Зрозумівши, що знов з боку братів ОСОБА_14 відбувається якесь перешкоджання та не маючи більше ніякого бажання сперечатись з ними і щось доводити, вони замовили і виготовили технічні паспорти за власний рахунок.

16.11.2018 зареєстрували право власності на квартири.

28.11.2018 ОСОБА_2 звернулась до поліції із заявою про закриття відкритого ними кримінального провадження.

І тільки у січні 2019 року вони зрозуміли, яку шахрайську схему здійснили брати ОСОБА_14 . Вони випадково дізнались, що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартири вже зареєстровано за іншими особами.

16.10.2018 вони пішли з відеокамерою до офісу ТОВ «Діалог-Плюс».

Відповідачі заявляють, що 01.10.2018 з нами були розірвані договори купівлі-продажу майнових прав. Але 16.10.2018 вони з ОСОБА_15 особисто були в офісі ТОВ «Діалог-Плюс» та спілкувались і з ОСОБА_31 , ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , ніхто з них не сказав про розірвання договорів. У подальшому з ними ніхто не зв`язався та не вручив повідомлення про розірвання договору.

01.11.2018 складено протокол № 40 загальних зборів засновників ТОВ «Діалог-Плюс» про зміну директора з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 . Останній начебто працював вже у цьому підприємстві комерційним директором, однак ніяких відомостей про це, ані в податковому органі, ані в бухгалтерському обліку підприємства його не було.

Цього ж дня, 01.11.2018 ОСОБА_7 підписав довіреність від ТОВ «Діалог-Плюс» на ОСОБА_32 , якою доручив їй діяти від імені підприємства в різних установах.

Згідно протоколу допиту свідка від 28.05.2020 ОСОБА_33 повідомила, що припинила роботу в ТОВ «Діалог-Плюс» в жовтні 2018 року та отримала з рук ОСОБА_7 трудову книжку. Тобто у свій останній робочій день директор ОСОБА_7 надав нещодавно звільненій ОСОБА_34 повноваження, якими володів тільки директор підприємства.

14.11.2018 через кур`єра ними отримані Акти приймання-передачі майнових прав на квартиру та Акти приймання-передачі Квартири.

16.11.2018 приватний нотаріус Лозенко В.В. зареєстрував за ОСОБА_35 та ОСОБА_10 право власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 .

21.11.2018 в Державному реєстрі юридичних осіб зареєстрована зміна директора ТОВ «Діалог-Плюс» з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 . Заяву для реєстрації змін надала ОСОБА_33 , яка на підприємстві майже місяць не працювала, подала на підставі довіреності, виданої ОСОБА_7 01.11.2018.

Не зрозуміло, чому цю реєстрацію не робить сам ОСОБА_5 або хтось з довіреністю від нього.

В кримінальному провадженні є протокол допиту свідка від 14.08.2020, в якому ОСОБА_5 надав свідчення про те, що про ТОВ «Діалог-Плюс» він знає лише назву, нічого про діяльність цього підприємства йому не відомо, будучи у нетверезому стані в офісі нотаріуса на вул. Барикадній за винагороду у 100 доларів США передав комусь свій паспорт та підписав декілька документів, серед яких була довіреність.

Підтвердженням вказаного є також те, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_5 визнано винним у крадіжці в ТРЦ «ТЕРРА» 11 шоколадок.

03.12.2018 складений протокол №43 Загальних зборів засновників ТОВ «Діалог-Плюс» щодо рішення зареєструвати за ТОВ «Діалог-Плюс» права власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , у зв`язку з тим, що ЖК IQ-HOUSE був побудований за власні кошти ТОВ «Діалог-Плюс» та на той час начебто були відсутні «будь-які чинні договори купівлі-продажу майнових прав, інвестиційні договори, договори про пайову участь у будівництві тощо щодо вказаних квартир».

Але братам ОСОБА_14 , які підписали цей протокол, чудово було відомо про існування відносно цих квартир договорів купівлі-продажу майнових прав. Крім того, ще 03.12.2018 навіть в Реєстрі речових прав на нерухоме майно ще був запис про те, що право власності на вищевказані квартири зареєстровано за ОСОБА_15 та ОСОБА_22 .

04.12.2018 о 21 год . 39 хв. державним реєстратором Чумаківської селищної ради Третяк Т.В. на підставі так званої «заяви» від ОСОБА_2 , якої немає ані в електронному, ані в паперовому виді, скасувала право власності на дві квартири, що належать ОСОБА_36 , та на три квартири, що належать ОСОБА_37 . Право власності на квартири ОСОБА_38 теж було скасовано на підставі так званої «заяви», яку начебто реєстратору особисто подала ОСОБА_2 .

Сторона відповідачів стверджує, що це вони підробили Акти. В такому випадку брати ОСОБА_14 мали звернутись до правоохоронних органів із заявою про відкриття кримінального провадження або до суду з вимогою про витребуванням квартир з їх незаконного володіння. Але цього не зробили. Натомість звернулися до реєстратора Третяк Т.В., яка протиправно скасувала реєстрацію.

05.12.2018 державним реєстратором Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюком М.О. заново зареєстровано право приватної власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 за ТОВ «Діалог-Плюс».

05-06 грудня 2018 року приватним нотаріусом Каліновичем С. на підставі договорів купівлі-продажу між ТОВ «Діалог-Плюс» та ОСОБА_4 зареєстроване право власності на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 за ОСОБА_4 ; на підставі договору купівлі-продажу між ТОВ «Діалог-Плюс» та ОСОБА_39 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3 за

ОСОБА_40 цих договорах купівлі-продажу квартир у пункт 2.2 зазначено, що сторони вирішили провести розрахунки за цім договором з відстрочкою платежу до 5-го березня 2019 року і домовились, що доказом повного розрахунку за цим договором будуть відповідні платіжні документи (квитанції, платіжні доручення тощо) про внесення або перерахування грошових коштів на вказаний в цьому договорі поточний рахунок продавця. Таких платіжних документів не існує.

Жодних коштів ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_41 не перерахували на розрахунковий рахунок ТОВ «Діалог-Плюс», тому стверджувати, що вони є належними набувачами права власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 не можна.

14-17 грудня 2018 року брати ОСОБА_14 продали ОСОБА_5 свої частки статутного капіталу ТОВ «Діалог-Плюс». Частка кожного з братів дорівнює 5000000 гривень. Не зрозуміло, звідки у ОСОБА_5 такі кошти та яким чином відбувались розрахунки між ним та братами Мазурами.

З цього моменту ОСОБА_5 став повноправним власником ТОВ «Діалог-Плюс».

18.12.2018 ОСОБА_5 прийняв перше рішення про зміну місцезнаходження ТОВ «Діалог-Плюс» з м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 11А на м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158. Заяву на зміну місцезнаходження подала непрацююча в підприємстві ОСОБА_33 , яка вже діяла на підставі довіреності від ОСОБА_5 , підпис якого 14.12.2018 у довіреності посвідчив приватний нотаріус Лоян Т.С.

24.12.2018 нове місцезнаходження ТОВ «Діалог-Плюс» внесене до ЄДР.

Не зрозуміло, яким чином у другій половині 2019 року відповідачі отримали від ТОВ «Діалог-Плюс» інформацію про розірвання з ними ( ОСОБА_42 і ОСОБА_43 ) договорів купівлі-продажу майнових прав. Представник відповідача стверджує, що передав запит ОСОБА_4 і вона принесла відповідь на цей запит.

У протоколі допиту свідка ОСОБА_4 вказувала, що для придбання квартир в грудні 2018 року вона звернулась до зятя ОСОБА_16 , але у другій половині 2019 року ОСОБА_29 вже не мав відношення до ТОВ «Діалог-Плюс», якого вже не існувало.

08.01.2019 через три тижня володіння ОСОБА_5 прийняв рішення про припинення щойно придбаного ним за 10000000 гривень підприємства ТОВ «Діалог-Плюс» шляхом його ліквідації у добровільному порядку. Того ж дня ОСОБА_5 видав нову довіреність на ім`я ОСОБА_44 , який 14.01.2019 подав заяву про припинення.

29.01.2019 ОСОБА_5 затримано і з цього моменту перебував під вартою.

11.04.2019 до ЄДР внесене рішення ліквідатора від 11.04.2019 про чергову зміну юридичної адреси ТОВ «Діалог-Плюс» з м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 158 на м. Дніпро, пр. Героїв, 3Б, яке підписано особисто ОСОБА_5 , який на той час вже майже два місяці перебував під вартою. Його підпис в цьому документі відрізняється від зразків його підпису, які відбирались у ОСОБА_5 , що містяться у кримінальному провадженні. Його підпис засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_45 . Однак нотаріус або має засвідчувати підпис у нотаріальній конторі, або, якщо виїздить для засвідчення підпису, повинна вказати у документі - де це відбувалось, та з яких причин це відбувалось за межами контори. Але такого не вказано.

15.04.2019 діяльність ТОВ «Діалог-Плюс» припинено остаточно.

Отже, між датою, коли кур`єр приніс їм Акти і датою, коли право власності на наші квартири було перереєстровано на інших осіб, пройшов дуже короткий час всього 3 (три) тижні, а потім ще через майже 2 (два) тижні засновники ОСОБА_14 не мали до підприємства ТОВ «Діалог-Плюс» ніякого відношення. Уважав, що брати ОСОБА_14 планували зареєструвати їх квартири на своїх родичів ОСОБА_4 , підприємство переоформити на сторонню людину та ліквідувати.

Просив позовні вимоги задовольнити.

15.04.2024 представник відповідачів адвокатка Скочко О.А. також надала письмові пояснення (а.с. 3- 8 т. 5) на пояснення третьої особи ОСОБА_1 , вказавши що ОСОБА_4 05.12.2018 придбала у ТОВ «Діалог-Плюс» квартиру АДРЕСА_7 на підставі договору купівлі-продажу, згідно із п. 1.2 якого право власності на відчужуване нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Діалог-Плюс» 05.12.2018. За умовами договору (пункт 2.2) ОСОБА_4 мала провести розрахунок за куплену квартиру в сумі 950 000 грн. в строк до 05.03.2019, тобто погоджена оплата квартири частинами. Ніяких договорів іпотеки або кредиту між ОСОБА_4 і ТОВ «Діалог-Плюс» не укладалось, тому твердження ОСОБА_1 про те, що квартири ОСОБА_4 куплені в іпотеку не відповідають дійсності. Аналогічна ситуація була з оплатою квартири АДРЕСА_6 , сума оплати за договором від 05.12.2018 складала 800 000 грн. ОСОБА_3 26.04.2019 купив у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_6 , за 830829 грн, які ОСОБА_4 отримала при підписанні договору.

Крім того, в момент придбання ОСОБА_4 квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 їй передані ключі від них, з того часу вона користується квартирою 291. Квартирою АДРЕСА_6 користувалась з 05.12.2018 по 26.04.2019. З 26.04.2019 і до цього часу квартирою АДРЕСА_6 користується відповідач ОСОБА_3 . За цей час ані позивачка, ані третя особа ОСОБА_1 не відкривали квартиру своїми ключами, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ніколи не надавали дозвіл на вхід позивачки та її чоловіка до спірних квартир. Відповідачі провели повний розрахунок за куплені квартири і є добросовісними набувачами спірних квартир. Вважала, що витребування у добросовісних набувачів квартир буде порушувати право на мирне володіння майном, передбачене усталеною практикою ЄСПЛ та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Позивачка не лише не довела жодним доказом недобросовісність дій передостаннього і останнього власника спірного майна, не намагалась надати такі докази або довести такі обставини, посилаючись виключно на добросовісність позивачки.

Просила відмовити в задоволенні позову.

Інші заяви з процесуальних питань.

Рух справи.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. від 02.08.2019 позовну заяву залишено без руху (а.с. 61 т. 1).

Ухвалою судді від 02.08.2019 відмовлено позивачці у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору (а.с. 62 т. 1).

Ухвалою судді від 14.08.2019 відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання (а.с. 128 т. 1).

Ухвалою суду від 16.07.2020 у справі призначено судову технічно-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручити експертам Дніпровського науково - дослідного інституту судових експертиз (а.с. 12, 13 т. 2).

Ухвала оскаржена позивачкою ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2020 ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо призначення експертизи.

Ухвалою суду від 30.11.2020 закрите підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду (а.с. 99 т. 2).

Ухвалою суду від 02.04.2021 за клопотанням відповідачів у справі призначено комплексну судову технічно-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Дніпровського науково - дослідного інституту судових експертиз (а.с. 177 178 т. 2).

Ухвала оскаржена позивачкою ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 224-226 т. 2).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2021 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , треті особи державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяна Василівна і ОСОБА_46 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію відмовлено (а.с. 249 243 т. 2).

Рішення оскаржене позивачкою ОСОБА_2 до апеляційного суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2022 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 залишене без змін (а.с. 83-86 т. 3).

Постанова оскаржена позивачкою ОСОБА_2 до касаційного суду.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2023 касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2021 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2022 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 236 241 т. 3).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 10.04.2023 справу прийнято до провадження, призначене підготовче засідання (а.с. 4 т. 4).

Ухвалою суду від 05.05.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 (а.с. 27 -28 т. 4).

Ухвалою суду від 12.07.2023 за клопотанням відповідачів витребувано від Дніпропетровської обласної прокуратури завірені належним чином матеріали кримінального провадження № 0000020 від 14.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 102 т. 4).

Ухвалою суду від 10.01.2024 закрите підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду (а.с. 173 - 175 т. 4).

Ухвалою суду від 01.07.2024 за клопотанням відповідачки призначено по справі комплексну судову технічно-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинене (а.с. 151 153 т. 5).

Ухвалою суду від 15.01.2025 провадження у справі відновлене у зв`язку із надходженням висновку експерта (а.с. 167 т. 5).

Представник позивачки адвокат Клочков С.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зауважив у судових дебатах що зобов`язання позивачкою за договорами про купівлю-продаж майнових прав виконані, повідомлення про розірвання договорів є штучним, позивачка його не отримувала повідомлення. Свідок ОСОБА_47 не підтвердив його існування, у повідомленні не вказано, що саме порушила позивачка. Факт реєстрації права за позивачкою підтверджено. Але потім ситуація розвивалася сплановано, було звернення до правоохоронних органів, порушене кримінальне провадження, ОСОБА_1 приходив до офісу ТОВ «Діалог-Плюс» для вручення заяви про видачу квартир, тоді вже був конфлікт з ТОВ «Діалог-Плюс» і була реалізована схема з актами, з кур`єром. Проведена експертиза, яка підтвердила в актах наявність факсиміле. Це свідома схема, що підприємство продане начебто ОСОБА_5 , аде це не він його придбав, про що надав пояснення як свідок. Позивач вважає, що матеріали кримінального провадження вказують на те, що припиняти діяльність підприємства він не міг, позивачка ставить під сумнів придбання ним підприємства. Це реалізація певної схеми, за якою позивачці надані акти підроблені. Є офіційне повідомлення від правоохоронних органів про те, що державним реєстратором не було здано матеріали реєстраційної справи. Є підстави для фраудаторності правочину, але позивачка обґрунтовує вимогу саме підставами витребуванням майна. Вважав, що ОСОБА_4 є недобросовісним набувачем, бо існують родинні зв`язки. А щодо ОСОБА_3 , то позивачка вона не обізнані, чи є він добросовісним, чи ні, він придбав декілька кварти. Позивачка ставить під сумнів, що він не є учасником цієї схеми.

Представник відповідачів адвокатка Скочко О.А. у судовому засідання проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні. У судових дебатах наголосила, що жодних доказів, які вказують на недобросовісність відповідачів, які є кінцевими набувачами майна не надано. Доказів того, що ОСОБА_4 є тещею ОСОБА_48 . Останній не є стороною у справі. Доказів того, що це «схема» також не надано, позивач лише твердить про це. ОСОБА_4 була допитана прокурором як свідок і пояснила, що її покійний чоловік був доволі заможною людиною, мав високу пенсію, надала документи, які підтверджують походження статків, вона продала одну квартиру, купила інші. Факт передачі грошей зафіксований у договорах купівлі-продажу, позивач не просить визнати їх недійними, під сумнів оплата не ставиться. ОСОБА_4 передала гроші за квартири і цей факт не спростований. ОСОБА_3 купив одну квартиру, а через п`ять місяців ще три. Жодного доказу за шість років судового провадження позивачка не надала доказів на спростування цих обставин. Загалом уважала, що спроможність придбати відповідачами квартири безпідставно ставиться під сумнів. Позивачка не набула права власності на квартири, є власницею лише майнових прав, їй ключі не були передані і акти також. Вона не мала доступу до квартир. Підписи на актах не належать директору ТОВ «Діалог-Плюс», печатки не перебувала у користуванні цього товариства. Уважала, що застосування норм статей 387, 388 ЦК України не можливе, а на відповідачів, у разі задоволення позову буде покладений надмірний тягар у вигляді позбавлення їх власності.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокатка Тесля А.М. у судовому засідання проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні. Вважала, що позивачкою не доведено, що вона є власником квартир. З договорами про майнові права й актами приймання-передачі одночасно мають бути підписані інші договори на утримання майна, забудовником мав бути виданий технічний паспорт, проте в матеріалах справи відсутні докази про замовлення технічного паспорта забудовником. Технічний паспорт виготовлений самою позивачкою у порушення умов договору. Акти підписані із застосуванням факсиміле, але договором купівлі-продажу не передбачено його застосування, сторонами не погоджено його застосування як то передбачено законом. ЄДР може застосовуватися у спорах із третіми особами, але тут немає спору про зміну директора товариства, а сторона позивача не мала відношення до товариства, їм не було відомо, що змінено директора і тому невідомими особами застосовано на акті факсиміле. Щодо посилань на особу ОСОБА_5 , то доказів вчинення ним протиправний дій не надано. Паспорт він не втрачав, у нього на сьогодні цей паспорт наявний, він був використаний при укладенні договору на правову допомогу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21.07.2017 між ТОВ «Діалог-Плюс» (компанія - продавець) і ОСОБА_1 укладено два договори купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178, предметом його є купівля-продаж майнових прав, за яким продавець ТОВ «Діалог-Плюс» продає, а покупець ОСОБА_1 набуває майнові права на квартиру будівельний АДРЕСА_1 у II черзі будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_2 (далі - житловий комплекс). Вартість майнових прав складає 622800,00 грн (а.с. 6 9 т. 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №5-5-295, його предметом є купівля-продаж майнових прав на квартиру будівельний АДРЕСА_9 (житловий комплекс). Вартість майнових прав складає 793200,00 грн (а.с. 28 33 т. 1).

Умови договорів однакові.

Відповідно до пункту 1.4. договорів компанія зобов`язалася передати покупцеві майнові права на квартиру, а покупець зобов`язався прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта та проведення покупцем повного розрахунку за цим договором за фактично збудовану площу. Відповідно до технічних паспортів, виготовлених органом, що проводить технічну інвентаризацію. За наявності поважних причин у компанії чи покупця, може бути встановлений додатковий строк для підписання Акту приймання-передачі майнових прав.

Передача та приймання квартири здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири у строк та у порядку, встановленому для приймання-передачі майнових прав на квартиру.

Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення Акту приймання- передачі майнових прав та Акту приймання-передачі квартири.

Відповідно до п. 1.5. договорів покупець після набуття права власності на майнові права на квартиру, самостійно оформлює право власності на квартиру шляхом звернення до будь-якого уповноваженого органу за проведенням державної реєстрації права власності на квартиру.

У п. 1.6. сторони домовились: для оформлення покупцем права власності на квартиру компанія зобов`язана надати йому:

Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру;

Акт приймання-передачі квартири;

довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру;

технічний паспорт на квартиру, виготовлений сертифікованим суб`єктом, що має право проводити технічну інвентаризацію нерухомого майна;

засвідчені у встановленому порядку копії таких документів:

1) документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - житлового комплексу;

2) документу, що підтверджує присвоєння житловому комплексу адреси;

3) в разі необхідності інші документи, передбачені чинним законодавством України;

Вартість виготовленого технічного паспорта квартири підлягає відшкодуванню покупцем на підставі рахунку на в 5-ти денний строк, з моменту його отримання.

Згідно із п. 2.1.3. компанія має право ініціювати розірвання договору в односторонньому порядку, у випадку порушення покупцем графіку оплати вартості майнових прав на квартиру, встановленому додатком № 3 до цього договору більш, ніж (десять) календарних днів.

Відповідно до п. 2.1.4. компанія має право після завершення будівництва та отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта ініціювати розірвання цього договору в разі не підписання покупцем Акту приймання-передачі майнових прав на квартиру протягом 20 (двадцяти) календарних днів після отримання повідомлення від Компанії про дату передачі житлового комплексу під заселення без наявності поважних обставин, про які покупець повинен письмово попередити компанію.

Компанія зобов`язана згідно із 2.2.2. передати покупцю майнові права на квартиру після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію та проведення з покупцем повного розрахунку за цим договором;

Згідно із 2.2.3. у 10-ти денний термін після повної оплати покупцем вартості майнових прав за цим договором видати покупцеві довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру;

Відповідно до 2.2.4. видати покупцеві примірник цього договору, довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру, Акта приймання-передачі майнових прав, Акта приймання-передачі Квартири з позначкою «Копія» у разі їх втрати, під час дії цього Договору.

Згідно із 2.2.5. відповідно до встановленого чинним законодавством порядку ввести в експлуатацію II (другу) будівництва житлового комплексу та отримати Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

Покупець зобов`язаний сплатити в повному обсязі вартість майнових прав на Квартиру у відповідності до п. 3.1.-3.3. договору та графіка платежів (п. 2.4.1.).

Відповідно до п. 2.4.2. покупець зобов`язаний прийняти майнові права на квартиру протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення від компанії та підписати Акт приймання-передачі майнових прав на Квартиру та Акт приймання-передачі Квартири.

Згідно із п. 6.1. Компанія приймає на себе зобов`язання перед покупцем вчинити всі необхідні дії для закінчення будівництва II (другої) черги житлового комплексу, запланований термін вводу в експлуатацію якої - четвертий квартал 2017 року.

Відповідно до п. 6.2 Компанія після завершення будівництва та введення в експлуатацію II (другої) черги житлового комплексу, зобов`язується повідомити покупця засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням про дату передачі майнових прав та квартири протягом 30 календарних днів з дати отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

Відповідно до пп. 5.1., 5.2 цей договір набирає чинності після його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань обома сторонами. Дія договору припиняється у випадках, передбачених чинним законодавством України, чи договором.

Згідно із п. 5.3. у разі порушення покупцем умов цього договору щодо строків оплати вартості майнових прав за квартиру більше, ніж на десять календарних днів, компанія має право в односторонньому порядку розірвати Договір, про що повідомляє рекомендованим листом покупця, або вручає під розписку повідомлення про розірвання цього договору (надалі - Повідомлення про розірвання).

У разі направлення компанією покупцю повідомлення про розірвання, цей договір є розірваним і вважається припиненим в повному обсязі без укладення додаткових угод після закінчення двадцятиденного терміну, після направлення повідомлення про розірвання.

У разі направлення повідомлення про розірвання компанія повертає сплачені Покупцем кошти протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати припинення Договору на вказаний покупцем поточний рахунок з вирахуванням штрафу в розмірі 5% (п`ять відсотків) від внесеної суми вартості майнових прав.

У випадку, якщо покупець не відкрив поточний рахунок протягом 90 (дев`яноста) календарних днів та не надав реквізити свого поточного рахунку компанії, Компанія залишає кошти в своєму розпорядженні до моменту надання покупцем таких реквізитів та вимоги повернути кошти.

Згідно із 5.4. після підписання Акта приймання-передачі майнових прав покупець не має права розірвати договір в односторонньому порядку, а лише за згодою сторін з підписанням відповідної угоди, окрім випадків, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.6. одночасно з підписанням Акта приймання-передачі квартири, сторони підписують Акт приймання-передачі майнових прав, а також компанія надає покупцю документи, визначені у п. 1.6. цього договору. Сторони погоджуються, що після підписання вказаних Актів, а також виконання інших зобов`язань, передбачених цим договором, обов`язки сторін вважаються виконаними в повному обсязі.

Згідно із п. 6.7. після отримання покупцем документів, визначених в п. 1.6. цього договору, компанія за бажанням покупця на підставі письмового доручення та посвідченої нотаріально довіреності від імені покупця, може здійснювати усі необхідні дії, які направлені на оформлення на користь покупця права власності на квартиру. Вартість надання вказаних послуг визначається за окремим рахунком компанії, який погоджується та оплачується покупцем до надання Компанією відповідних послуг.

Згідно із п. 6.6. сторони розуміють і погоджуються, що одночасно з укладенням актів, вказаних в п.6.6. цього договору покупець зобов`язаний укласти з Компанією: договір про надання послуг з утримання житлового комплексу та прибудинкової території; договір про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав ОСОБА_1 здійснив оплату за договором купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178, а саме, 05.09.2017 на рахунок компанії перерахував 500000,00 грн, що підтверджено меморіальним ордером № H0905TLK65 і 05.09.2017 на рахунок компанії перерахував 122800,00 грн, що підтверджено меморіальним ордером № H0905F9HP1, всього 622800,00 грн (а.с. 16, 17 т. 1).

07.09.2017 ТОВ «Діалог-Плюс», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали дві тристоронні Угоди про відступлення права вимоги за зобов`язаннями за договорами купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 та № 5-5-295 (а.с. 12, 34 т.1).

Предметом цих угод є право вимоги, права та зобов`язання за договорами купівлі-продажу майнових прав № 3-6-1 78 та № 5-5-295 від 21.07.2017, укладено між ТОВ «Діалог-Плюс» і первісним покупцем ОСОБА_1 . Згідно Угоди новий покупець ОСОБА_2 отримала право вимоги та зобов`язалася здійснювати зобов`язання первісного покупця за цими договором. А ТОВ «Діалог-Плюс» підтвердила свою згоду на відступлення права вимоги та своїх зобов`язань за договорами купівлі-продажу майнових прав від первісного покупця до нового покупця.

У триденний термін з моменту набирання чинності цих угод первісний покупець зобов`язаний передати новому покупцю усю документацію, згідно якої витікають право вимоги та зобов`язання першого за договорами купівлі-продажу майнових прав, відступлення за якими є предметом цих Угод.

Сторони домовились, що платежі у розмірі 622800,00 грн та 793200,00 грн в тому числі ПДВ, здійснені первинним покупцем по меморіальним ордерам, з призначенням платежу оплата за Договором купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 та № 5-5-295 від 21.07.2017, майнові права на квартиру будівельний АДРЕСА_1 , майнові права на квартиру будівельний АДРЕСА_18 разом з ПДВ, і зарахований на банківський рахунок Компанії, зараховуються як оплата новим покупцем по цим же договорам.

На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань щодо оплати компанія видала новому покупцю - позивачці ОСОБА_2 довідки № 08/09-4 від 08.09.2017 та від № 08/09-5 від 08.09.2017 (а.с. 18, 40 т. 1).

Як вказує позивачка у позові, після закінчення будівництва та здачі житлового комплексу в експлуатацію ТОВ «Діалог-Плюс» змінило нумерацію квартири, що підлягала передачі покупцю.

До позову позивака надала Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру від 14.11.2018 до договору купівлі-продажу № 3-6-178, згідно із яким, як вона вказує, компанія передала, а покупець прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_19 (II черга будівництва) (а.с. 19 т. 1).

Підставою для укладення та підписання цього Акту є: сертифікат серії ІУ №27, виданий Державною архітектурно будівельною інспекцією України 16.02.2018, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію II черги будівництва; довідка № 08/09-4 від 08.09.2017 про проведення покупцем повного розрахунку за договором купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21.07.2017 (а.с. 19 т. 1).

Також надала Акт приймання-передачі квартири від 14.11.2018 по договору купівлі-продажу № 3-6-178, згідно із яким компанія передала, а покупець прийняв квартиру у житловому комплексі по АДРЕСА_2 з наступними характеристиками: фактичний номер квартири АДРЕСА_20 , загальна площа Квартири 51,9 кв.м, в тому числі житлова площа 42,5 кв.м. згідно обмірів органом, що провів технічну інвентаризацію та виготовив технічний паспорт. Покупець не має претензій щодо якості, складу, оздоблення, площі, планування та термінів передачі квартири. Покупець підтверджує обов`язковість виконання ним вимог, викладених в п. 2.4.4.-2.4.7. договорів купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21.07.2017. Покупець підтверджує, що отримав під підпис примірник Правил проживання, експлуатації та проведення ремонтно-оздоблювальних робіт в квартирах та нежитлових приміщеннях житлового комплексу по АДРЕСА_21 (будівельна адреса АДРЕСА_22 , затвердженими директором ТОВ «Діалог-Плюс». Під час проведення ремонтно-оздоблювальних робіт покупець гарантує збереження і цілісність системи пожежної-сигналізації та сповіщення про пожежу, яка змонтована в квартирі, а саме забороняється виконувати її демонтаж та переобладнання, а також гарантує встановлення автономних протипожежних димових сигналізаторів СПД - 3.4 у кількості 2 шт. Покупець підтверджує, що отримав комплект ключів від вхідних дверей квартири у кількості 1 шт. Компанія гарантує монтаж системи «IQ-House base level» в термін 10 робочих днів з моменту повідомлення Покупцем про будівельну готовність до монтажу (а.с. 20 т. 1).

До позову позивакою надано Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру від 14.11.2018 до договору купівлі-продажу № 5-5-295, згідно із яким компанія передала, а покупець прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_23 (II черга будівництва) (а.с. 41 т. 1).

А також акт приймання-передачі квартири від 14.11.2018 по договору купівлі-продажу № 5-5-295 аналогічного змісту щодо прийняття квартири у житловому комплексі по АДРЕСА_2 з наступними характеристиками: фактичний номер квартири АДРЕСА_24 , загальна площа квартири 66,1 кв.м, в тому числі житлова площа 57,8 кв.м. згідно обмірів органом, що провів технічну інвентаризацію та виготовив технічний паспорт. Покупець не має претензій щодо якості, складу, оздоблення, площі, планування та термінів передачі квартири. Покупець підтверджує обов`язковість виконання ним вимог, викладених в п. 2.4.4.-2.4.7. договорів купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21.07.2017. Покупець підтверджує, що отримав під підпис примірник Правил проживання, експлуатації та проведення ремонтно-оздоблювальних робіт в квартирах та нежитлових приміщеннях житлового комплексу по АДРЕСА_21 (будівельна адреса АДРЕСА_22 , затвердженими директором ТОВ «Діалог-Плюс». Під час проведення ремонтно-оздоблювальних робіт покупець гарантує збереження і цілісність системи пожежної-сигналізації та сповіщення про пожежу, яка змонтована в квартирі, а саме забороняється виконувати її демонтаж та переобладнання, а також гарантує встановлення автономних протипожежних димових сигналізаторів СПД - 3.4 у кількості 2 шт. Покупець підтверджує, що отримав комплект ключів від вхідних дверей квартири у кількості 1 шт. Компанія гарантує монтаж системи «IQ-House base level» в термін 10 робочих днів з моменту повідомлення Покупцем про будівельну готовність до монтажу (а.с. 42 т. 1).

Як видно із Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2018 за позивачкою ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_6 , підставами реєстрації є: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 14.11.2018, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 14.11.2018, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; договір купівлі-продажу, майнових прав, серія та номер: 3-6-178, виданий 21.07.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; довідка серія та номер: 08/09-4, виданий 08.09.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; года про відступлення права вимоги , серія та номер: бн, виданий 07.09.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 21 т. 1).

16.11.2018 за позивачкою ОСОБА_2 у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лозенко В.В. зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_7 , підставами реєстрації є: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 14.11.2018, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 14.11.2018, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; договір купівлі-продажу, серія та номер: 5-5-295, виданий 21.07.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; довідка, серія та номер: 08/09-5, виданий 08.09.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; угода про відступлення права вимоги та зобов`язань, серія та номер: б/н, виданий 07.09.2017, видавник ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 43 т.1).

Згідно із протоколом № 40 загальних зборів ТОВ «Діалог-Плюс» учасниками товариства вирішено звільнити ОСОБА_7 із посади директора ТОВ «Діалог-Плюс» з 01.11.2018 за власним бажанням та призначити директором ОСОБА_5 з 02.11.2018 (а.с. 190 т. 1).

Наказом № 19-Т від 01.11.2018 ОСОБА_7 звільнено з посади директора ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 191 т. 1).

Наказом № 20-Т від 02.11.2018 ОСОБА_5 призначено директором ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 191 т. 1).

21.11.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про зміну керівника ОСОБА_5 з правом підписання комерційних, фінансових, звітних, банківських та податкових документів, про голову комісії з припинення або ліквідатора, 17.12.2018 внесені зміни про інформацію про засновників, 18.12.2018 внесені зміни про склад засновників, 19.12.2018 внесені зміни до установчих документів щодо місцезнаходження, 10.01.2019 внесені відомості про рішення про припинення юридичної особи, 11.04.2019 внесені відомості про зміну місцезнаходження, 11.04.2019 відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи (а.с. 227 236 т. 1)

Як видно з Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Чумак Т.В. 04.12.2018 о 21: 35 скасоване право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_7 , 04.12.2018 о 21:40 скасоване право власності на квартиру АДРЕСА_6 (а.с. 155, 158 т. 2).

Висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 11.04.2019 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 11.03.2019 відмовлено у задоволенні скарги , оскільки на момент розгляду скарги відбулася реєстрація права за іншою особою. Зі змісту висновку видно, що 16.11.2018 позивачка зареєструвала право власності на квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, 14.01.2019 скаржнику стало відомо, що державним реєстратором Третьяк Т.В. прийнято оскаржуване рішення, на підставі якого до Державного реєстру прав внесено записи про скасування записів про право власності та відкриття розділів на квартири (а.с. 55- 56 т. 1).

Як видно з копії протоколу № 43 від 03.12.2018 загальних зборів учасників ТОВ «Діалог-Плюс», яким є ОСОБА_47 і ОСОБА_49 , на зборах головою ОСОБА_47 зазначено, що у зв`язку із закінченням будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_21 , квартири, серед іншого, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 забудовані за власні кошти ТОВ «Діалог-Плюс» та є власністю ТОВ «Діалог-Плюс», будь-які чинні договори купівлі-продажу майнових прав, інші договори щодо вказаних квартир відсутні. Загальними зборами вирішено зареєструвати право власності на ці квартири за ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 51 т. 1).

На адвокатський запит листом Чумаківської сільської ради Дніпровського району від 4.02.2020 повідомлено, що ОСОБА_8 є державним реєстратором Чумаківської сільської ради, працює на посаді з 02.07.2018 і по теперішній час. Робоче місцем ОСОБА_8 знаходиться за адресою: АДРЕСА_25 (а.с. 57 т. 1).

Під час розгляду справи були досліджені матеріали кримінального провадження № 30000020 від 14.01.2020 за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, дозвіл на розголошення яких у даній справі наданий позивачці (а.с. 21- 154 т. 6) стосовно розпорядження засновниками ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_47 і ОСОБА_49 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 майном покупців ОСОБА_6 і ОСОБА_2 всупереч умовам договору купівлі-продажу.

У матеріалах наявна відповідь від ТОВ «Діалог-Плюс» від 24.09.2018 (а.с. 36 - 40 т. 6) на вимогу слідчого Соборного СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області у порядку ст. 93 КПК України, якою повідомлено, серед іншого, що ТОВ «Діалог-Плюс» виконало зобов`язання, передбачені п. 6.2. договорів купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160, 5-3-285, 5-5-294, а саме, після завершення будівництва та введення в експлуатацію II (другої) черги житлового комплексу, ОСОБА_6 повідомлено про передачу майнових прав та квартири в зв`язку з отриманням Сертифіката відповідності закінченого будівництвом. В свою чергу, покупцем ОСОБА_6 після отримання повідомлення про закінчення будівництва і введення в експлуатацію другої черги житлового комплексу та сплати в повному обсязі майнових прав, не виконано зобов`язання, передбачені (п. 6.3. договорів купівлі - продажу майнових прав № 3-3-160, 5-3-285, 5-5-294), а саме, покупець не звертався до ТОВ «Діалог-Плюс» для огляду квартир і також не підписав Акти приймання-передачі квартир. Вважали, що в даній ситуації відсутній склад будь якого злочину, передбаченого КК Україні.

У кримінальному провадженні якості потерпілої допитано ОСОБА_2 , яка пояснила, що ним повністю сплачено вартість майнових прав за Договорами купівлі-продажу №№ 3-6-478, 5-5-295, але посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» не бажали виконувати свої зобов`язання за договорами, не повідомляли про закінчення будівництва, а після того, як їй стало відомо, що-будівництво закінчено, не передавали Акти приймання-передачі майнових прав на квартиру та акти приймання-передачі квартири, технічний паспорти, ні документи , що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта житлового комплексу, ні документ, що підтверджує присвоєння адреси.

Оскільки зазначені документи повинні бути видані вже після присвоєння адреси на будівництву, що і було здійснено у травні 2018 року. ОСОБА_6 , який 01.06.2018 звернувся безпосередньо до офісу забудовника ТОВ «Діалог-Плюс» запропоновані почекати віддання документів, тому вона і чоловік не зверталися до компанії. ОСОБА_6 звернувся до компанії у письмовій формі на початку червня 2018 року, через місяць отримав лист із позначкою про неотримання листа адресатом. Після чого представники її з чоловіком юридичної фірми кур`єрською службою направили звернення на адресу компанії, але безрезультатно, оскільки представниками компанії категорично було відмовлено в отриманні поштової кореспонденції. Лише через декількох адвокатських запитів, однієї громадської акції за участю в тому числі депутата міської ради, активістів та представників ЗМІ, внесення відомостей до ЄРДР, братами Мазурами її і чоловіку було обіцяно видача відповідних документів. Після того, як 16.10.2018 секретар ТОВ «Діалог-плюс» Большешапова Оксана прийняла її письмовий запит щодо отримання документів для подальшого оформлення права власності на зазначені квартири, 14.11.2018 ТОВ «Діалог-Плюс» надані всі необхідні документи для оформлення права власності.

16.11.2018 на підставі документів, наданих ТОВ «Діалог-Плюс» оформлено право власності па квартири АДРЕСА_6 та 291 у приватного нотаріуса.

На початку січня 2019 року, знайомий родини ОСОБА_6 , який також придбав квартиру у буд. АДРЕСА_10 , повідомив її та чоловіка ОСОБА_1 про те, що його квартири та її квартири вже їм не належать, право власності оформлено на інших осіб. Після чого вони і ОСОБА_6 дізнались, що нібито вона особисто 04.12.2018 між 21-00 та 22-00 год. скасувала право власності на свої квартири. Реєстрацію провела державний реєстратор Третяк Т.В. Потім з`ясувала, що від її імені 04.12.2018 о 21-34 год. проведено скасування реєстрації праві власності на її квартири і ОСОБА_6 , реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського ради Третяк Т.В., в подальшому, через декілька днів, у грудні 2018 року державним реєстратором право власності на всі п`ять об`єктів нерухомості було зареєстровано за ТОВ «Діалог-плюс», а в подальшому переоформлено на фізичних осіб. Особою, яка діяла від імені ТОВ «Діалог - плюс» при реєстрації за підприємством права власності на квартири родини виступала секретар - ОСОБА_50 . Так, 03.12.2018 згідно протоколу № 43 зборів учасників ТОВ «Діалог-плюс» у зв`язку із закінченням будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 збудовані за власні кошти ТОВ «Діалог-плюс» та є власністю ТОВ «Діалог-плюс», будь-які чинні договори купівлі - продажу майнових прав, інвестиційні договори, договори про пайову участь у будівництві щодо вказаних квартир забудовником житлового комплексу відсутні. Запропоновано зареєструвати право власності за ТОВ «Діалог-плюс». Згідно інформації про юридичну особу ТОВ «Діалог-плюс» на теперішній нас змінено юридичну адресу - м. Запоріжжя, на Соборний, 158, змінено засновників ( і братів Мазурів) на засновника та директора в одній: особі ОСОБА_51 , який є раніше судимою особою, що стало відомо в процесі збору інформації про діяльність братів Мазурів. З 10.01.2019 ТОВ «Діалог- плюс» знаходиться в стані припинення діяльності, а з 11.04.2019 припинило свою діяльність. Тим самим, з підприємства виведено його Статутний фонд без сплати податкових зобов`язань, які були наявні на момент ліквідації, що є порушенням податкового законодавства. Також повідомила, що їй відомо, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тещою одного із братів ОСОБА_14 , а ОСОБА_52 , який незаконно володіє однією квартирою ОСОБА_6 ,

У кримінальному провадженні ОСОБА_2 поданий позов про відшкодування матеріальної шкоди, зобов`язання державного реєстратора Чумаківської сільської ради Третяк Т.В. скасувати реєстрацію відмови від права власності на квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_6 , стягнення з державного реєстратора матеріальної шкоди в розмірі 1 416000,00 грн.

До матеріалів долучені протоколи огляду речей від 30.07.2020, яким оглянуті, серед іншого, звіти про оцінку майна, автоматична оснастка для круглої печатки темного кольору, яка має з боку нанесений малюнок білого кольору із текстом наступного змісту «Colap printer R. 40», зверху печатка має відтиск синього кольору наступного змісту «Товариство з обмеженою відповідальністю * Україна * м. Дніпропетровськ «Діалог-Плюс» * «21921336». Печатка має нумерацію № 3. Має малюнок "навколо хаотичного розташування зі скрещених ліній. За результатами огляду зроблені відтиски печатки на чисті аркуші паперу білого кольору форматуА-4 (а.с. 65 66 т. 6).

У кримінальному провадженні допитана у якості свідка ОСОБА_4 , яка повідомила, що за раніше накопичені грошові заощадження її родини, а саме, її заощадження, покійного чоловіка, вона вирішила придбати нерухомість для проживання онучок, а також для свого проживання, оскільки для неї є тягарем утримання чотирикімнатної квартири на ж/мТополя, де вона проживає, а також щоб заробити трохи грошей. Декількох років тому я дізналася, що її родич - зять ОСОБА_53 будував житлову будівлю в центрі м. Дніпропетровська. Я знаю, що зять ОСОБА_53 бере участь у будівельному бізнесі, і у нього є будівельна компанія, яка здійснює проект для будівництва житлової будівлі, називається «Діалог плюс». Після завершення будівництва звернулася до ОСОБА_54 з проханням розпочати процедуру придбання нерухомості, ОСОБА_55 дав номер ОСОБА_56 , сказав, що ця людина займається підбором житлової площі перед продажем. У зв`язку з цим, до грудня 2018 року вона зателефонувала ОСОБА_57 , з якою вони зустрілися та обговорювали конкретні об`єкти нерухомості у побудованому житловому будинку на АДРЕСА_10 . Знайшовши чотири об`єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 у цьому будинку, вони уклали правочини. У подальшому вона вирішила продати декілька об`єктів нерухомості, продала ще дві квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , уклавши договори, гроші від продаж залишила собі.

У кримінальному провадженні допитаний у якості свідка ОСОБА_1 , який, серед іншого, повідомив, що після того, як компанією ТОВ «Діалог-плюс» відмовлено в отриманні поштової кореспонденції. 16.10.2018 секретар ТОВ «Діалог-плюс» Большешапова Оксана прийняла письмовий запит дружини щодо отримання документів для подальшого оформлення права власності на зазначені квартири, 14.11.2018 ТОВ «Діалог-плюс» надано всі необхідні документи для подальшого оформлення права власності. Зазначені документи отримав ОСОБА_6 від кур`єра, який здійснив доставлення конверта від посадових осіб ТОВ «Діалог - Плюс» в період часу з 14 по 16 листопада 2018 року, а його дружина їх підписала як учасник договірних зобов`язань. Зазначені акти прийому-передачі майнових прав та Акти прийому передачі квартир (кожної квартири) від 14.11.2018 було підписано від імені директора ТОВ «Діалог -Плюс» ОСОБА_7 та містили печатку зазначеного підприємства, чи була печатка схожа або ідентична із тією печаткою, що посвідчувала раніше сформовані документи в договірних зобов`язаннях з ТОВ «Діалог-плюс», наприклад, договорах купівлі-продажу квартир №№ 3-6-178. 5-5-295 від 21.07.2017 та інших, він уваги не звертав, у нього не було підстав до цього, оскільки перевірка правильності та повноти поданих державному реєстратору або нотаріусу документів, знаходиться в повноваженнях останнього. Про те, що в ТОВ «Діалог-плюс» та його посадові особи використовували декілька печаток він не знав.

16.11.2018 на підставі документів, наданих ТОВ «Діалог-плюс», дружиною оформлено право власності на квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_11 у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., що підтверджується відповідними витягами з ДРРППМ.

У липні 2019 року подано позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державних реєстрацій тощо, інтереси родини представляє АО «Фінекс». Предметом позову є витребування наших квартир ( АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 ) у незаконних володільців ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 (справа № 201/8674/19). 10.07.2020 їх представник адвокат Клочков С.О. ознайомився з матеріалами справи, в якій виявлені наступні документи: клопотання про приєднання доказів з додатками, а саме, копія відповіді на адвокатський запит, підписана ліквідатором ТОВ «Діалог-Плюс» Султановим Б.Ш.; копія протоколу № 49 від 6 грудня 2018 року; копія повідомлення про розірвання договорів куіїівлі-продажу від 01.10.2018. Про жоден з вищезазначених документів він і дружина обізнана не були, і їх не отримували ні від ТОВ «Діалог-Плюс», ні від їх представників, в тому числі ліквідатора.

На даних документах (відповідь ліквідатора, протокол № 49, повідомлення про розірвання договорів) при засвідченні копій документів, використовується печатка ТОВ «Діалог-Плюс», яка візуально співпадає з печатками ТОВ «Діалог-Плюс», що розміщені на наданих дружині Актах прийому передачі майнових прав та Актах прийому-передачі квартир від 14.11.2018, зазначених вище. Тому він припускає, що ТОВ «Діалог-Плюс» у своїй діяльності використовує декілька печаток.

У кримінальному провадженні проведено експертизу Українським НДІСТСС та складено висновок від 18.08.2020 № 162. Предметом дослідження були акти від 01.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті: житловий комплекс «IQ House», паркінг за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Володимира Моссаковського, буд. 7, акти приймання-передачі квартири та акти приймання-передачі майнових прав на спірні квартири (а.с. 91 99 т. 6).

Згідно із висновком експерта від 18.08.2020 № 162 відбитки печатки «Товариство з обмеженою відповідальністю * «Діалог- плюс» * Україна, місто Дніпро, і.к. 21921336» у документах - об`єктах дослідження: акті б/н від 01.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті: житловий комплекс «IQ House», паркінг за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Володимира Моссаковського, буд. 7. на 5 арк.; акті б/н від 01.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті: житловий комплекс «IQ House», секції №№ 3(Б), 4(B), 5(Г) за адресою: АДРЕСА_10 . на 4 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 , на 1 арк.: акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 . на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 , на 1 арк.: акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 . на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 , на 1 арк.: акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 . на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 . на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк., нанесені за допомогою друкарської форми (рельєфного кліше).

Відбитки печатки «Товариство з обмеженою відповідальністю * «Діалог- плюс» * Україна, місто Дніпро, і.к. 21921336» у документах - об`єктах дослідження: акті б/н від 01.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті: житловий комплекс «IQ House» за адресою: АДРЕСА_10 , на 5 арк.; акті б/н від 01.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті: житловий комплекс «IQ House», секції №№ З (Б), 4(B), 5(Г) за адресою: АДРЕСА_10 , на 4 арк.; та у документах - об`єктах дослідження: акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі- продажу майнових прав № 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору у.тгівлі-продажу майнових прав № 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі- продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк., нанесені двома різними друкарськими формами (рельєфними кліше).

Підписи в графах «Директор ТОВ «Діалог-плюс»___М. М. Краснобаев» у документах - об`єктах дослідження: акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-6-178 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_6 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_7 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав '№ 5-5-294 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_5 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 3-3-160 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.; акті приймання-передачі квартири до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк.; акті приймання-передачі майнових прав на квартиру до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5-3-285 від 21 липня 2017 р. щодо квартири АДРЕСА_4 , на 1 арк., нанесені за допомогою рельєфного кліше факсиміле.

У кримінальному провадженні допитаний у якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що він раніше судимий, паспорт втрачав один раз, про його відновлення у 2014 році звертався до уповноважених осіб П`ятихатської виправної колонії № 122, з 29.01.2019 відбував строк у П`ятихатський виправні колонії, за інші дати відповісти не може. Передавав документи за винагороду, отримав 100 доларів. Назву ТОВ «Діалог-Плюс» знає, нічого про діяльність не знає. Про ОСОБА_14 ОСОБА_58 та ОСОБА_11 не знає. Був приблизно 2017 році на вулиці Барикадній у нотаріуса, якого саме не пам`ятає, нотаріус розташовувався біля офісу «Діалог-Плюс», підписував документи, завіряв копію свого паспорту, які інші документи підписував не пам`ятає. Щодо видання довіреності у нотаріуса на вул. Барикадній 14-го 17 грудня 2018р. -не пам`ятає, пам ятає, що це була точна жінка нотаріус, кому передавав документи - не пам`ятає, перебував у легкому алкогольному сп`яніння у нотаріуса. По вул. О.Поля у нотаріуса не був, не звертався до державного реєстратора Нивотрудівської сільської ради столовського району Дніпропетровської області або департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області щодо внесення змін реєстраційну справу ТОВ «Діалог-плюс». Звітності до податкових інспекцій щодо діяльності ТОВ «Діалог-плюс» не подавав. Про заробітну плату у ТОВ «Діалог-плюс», робітників, статутний фонд, про рахунки, місце зберігання документів не знає, не отримував іншої інформації (а.с. 103 116 т. 6).

З матеріалів кримінального провадження також видно, що ОСОБА_5 неодноразово був засуджений (а.с. 125 т. 6).

У кримінальному провадженні проведено експертизу Українським НДІСТСС та складено висновок від 27.10.2020 № 200. Предметом дослідження були підписи ОСОБА_5 у реєстраційний справі ТОВ «Діалог-Плюс» (а.с. 126 131 т. 6).

Згідно із висновком експерта Українського НДІСТСС від 27.10.2020 № 200, підписи від імені ОСОБА_5 у документах, що містяться у матеріалах реєстраційної справи юридичної особи ТОВ «Діалог-Плюс» (код ЄДРПОЙ 21921336), а саме: двох актах приймання-передачі частки за договором купівлі-продажу частки до статутного капіталу ТОВ «Діалог-Плюс» від 14.12.2018; довіреності від 14.12.2018, виконаній на нотаріальному бланку серії ННМ 503682; рішенні № 1 єдиного учасника ТОВ «Діалог-Плюс» () від 18.12.2018; статуті ТОВ «Діалог-Плюс», і.к. 21921336, затвердженому 18.12.2018; довіреності (вих. № 1812-01 від 18.12.2018; довіреності ТОВ «Діалог-Плюс» від 08.01.2019, виконані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З постанов слідчого про визнання речовими доказами видно, що слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проведений обшук автомобіля Mercedes-Benz ML 500, д.н.з. НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_7 , колишній директор ТОВ «Діалог - плюс», знайдено та вилучено документи: папка-накопичувач із документацією відносно об`єкту нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_10 , в тому числі акти від 12.11.2018 перевірки відповідності систем протипожежного забезпечення на об`єкті, ноутбук.

17.07.2020 слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проведений обшук в офісі № 1, 2 в будинку АДРЕСА_26 , в ході якого вилучено, серед іншого, звіти про оцінку майна об`єкту за адресою: АДРЕСА_27 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 , 290, АДРЕСА_7 , протокол загальних зборів учасників ТОВ «Діалог- Плюс» від 08.09.2021, договір № 1 від 07.08.2018 «о предоставлении возвратной финансовой помощи», інші документи за серпень 2018 року, протокол № 39 загальних зборів ТОВ «Діалог-Плюс» від 26.10.2018, список фізичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна - житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_10 (а.с. 130 - 145 т. 6).

Згідно з інформацією щодо реєстраторів, яким обмежено доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у 2017 - 2019 роках, наказом від 26.04.2019 № 1338/5 державному реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. тимчасово заблоковано доступ до Єдиного державного реєстру на з місяці, Наказом № 1338/5 від 26.04.2019 тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 3 місяці, наказом № 1475/5 від 14.05.2019 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 58 т. 1).

На підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2018 ОСОБА_4 05.12.2018 придбала у ТОВ «Діалог-Плюс» квартиру АДРЕСА_7 за 950000,00 грн за домовленістю сторін (а.с. 186 187 т. 1).

Відповідно до п. 1.2 договору право власності на відчужуване нерухоме майно за цим договором виникаю у продавця на підставі довідки № 0412-05, виданої 04.12.2018 ТОВ «Діалог-Плюс», технічного паспорту, виданого 31.05.2018. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване 05.12.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюком М.О., номер запису про право власності: 29270847, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий державним реєстратором прав на нерухоме майно Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюком М.О., індексний номер 148141829 від 05.12.2018.

Згідно із п. 2.1. договору за домовленістю сторін продаж квартири вчинюється за ціною 950000,00 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього договору, є остаточною і змінам після його укладення не підлягає.

Відповідно до п. 2.2. сторони вирішили провести розрахунки за цим договором з відстроченням. Покупець зобов`язаний внести та/або перерахувати через банківську установу грошову суму в розмірі 950000,00 гривень на банківський рахунок продавця у ПАТ КБ «ПриватБанк» в строк до 05.03.2019. Сторони домовилися, що покупець має право сплачувати продавцю вищезазначену суму як одним так і декількома платежами у встановлений в цьому договорі строк шляхом внесення та/або перерахування грошових коштів на вказаний в цьому договорі поточний рахунок продавця.

Згідно із п. 4.2. договору представник продавця та покупець у присутності нотаріуса стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; ціна продажу, зазначена в пункті 2.1. цього договору, відповідає їх дійсним намірам; вони не обмежені в праві укладати правочини; вони не визнані в установленому порядку недієздатними (повністю або частково); не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вільне володіння українською мовою дозволяє кожному з них правильно зрозуміти зміст "цього договору; підписання цього договору є підтвердженням попередніх домовленостей, відсутності взаємних претензій щодо ціни квартири, проведеного розрахунку та якісного стану житла.

Відповідно до п. 4.5. представник продавця заявляє, шо йому відома ринкова вартість житла, аналогічного відчужуваному, на вторинному ринку міста Дніпро, грошові кошти в розмірі 950000,00 гривень, які продавець повинен одержати за продану квартиру, є дійсним еквівалентом її вартості та результатом домовленості продавця з покупцем. Договір цей не є результатом впливу тяжких для нього обставин і не вчиняється на вкрай невигідних умовах.

Згідно із п. 4.6 договору покупець стверджує, що на момент укладання цього договору не одружена (в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває, ні з ким однією сім`єю без укладання шлюбу не проживає), грошові кошти, витрачені на придбання квартири, що відчужується за цим договором, належать їй на праві особистої приватної власності, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлю квартири, що відчужується за цим договором, у тому числі відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні, про що покупець подала нотаріусу відповідну заяву, яка залишається у справах нотаріуса. Представник продавця ознайомлений з цією заявою покупця.

Сторони домовилися, що передача нерухомого майна фактично вже проведена між продавцем і покупцем до підписання цього договору. Підписами на цьому договорі сторони підтверджують факт прийому-передачі квартири, що відчужується за цим договором.

Встановлено також, що за договором купівлі-продажу від 26.04.2019 ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 за 830829,00 грн. спірну квартиру АДРЕСА_8 у ОСОБА_4 та того ж дня зареєстрував за собою право власності (а.с. 184, 185 т. 1).

Позивачка посилається на те, що не отримувала від ТОВ «Діалог-Плюс» повідомлення про розірвання із нею договорів купівлі-продажу майнових прав та квартир.

Представником відповідачів надані пояснення про те, що відповідачам відомо з відповідей на адвокатські запити, зроблених напередодні придбання квартири ОСОБА_4 у грудні 2018 року, про те, що договори купівлі-продажу майнових прав № 5-5-295 від 21.07.2017, № 3-6-187 від 21.07.2017 розірвані, про що ОСОБА_2 скероване повідомлення листом від 01.10.2018. Проте остання не з`явилась до ТОВ «Діалог-Плюс» за своїми грошима, згодом звернулась до суду з дійсним позовом.

До відзиву надано копію повідомлення ТОВ «Діалог-Плюс» від 01.10.2018, адресованого ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №5-5-295 від 21.07.2017, яким ТОВ «Діалог-Плюс» повідомлено про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №5-5-295 від 21.07.2017 та договору купівлі-продажу майнових прав №3-6-178 від 21.07.2017, укладених між товариством та ОСОБА_2 у зв`язку з неналежним виконанням останньою умов договору. Право розірвання договору в односторонньому порядку передбачено п. 4.4. договору в порядку, встановленому п. 5.3. договору. Одночасно повідомлено, що вказані договори вважаються припиненими без укладення додаткових угод після закінчення 20-денного терміну, після направлення цього повідомлення. Керуючись п. 5.3. договору, просили надати товариству банківські реквізити для повернення грошових коштів. У випадку не надання банківських реквізитів, товариство має право залишити кошти в своєму розпорядженні до моменту надання банківських реквізитів та вимоги про повернення грошових коштів (а.с. 189 т. 1).

Також під час розгляду справи досліджені протоколи допитів учасників кримінального провадження №0000020 від 01.04.2024.

Допитаний у кримінальному провадженні у якості свідка ОСОБА_6 (а.с. 173-180 т. 6) повідомив, серед іншого, що у 2017 році був директором і засновником ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс». Другим засновником була ОСОБА_59 (довірена особа ОСОБА_1 ). На той час між Дніпропетровською міською радою та ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» був укладений договір оренди земельної ділянки під будівництво багатоквартирного житлового будинку. Ділянка була із складним рельєфом, який вимагав винесення великої кількості інженерних мереж (газ, водопровід та ін.). Протягом декількох років ТОВ ПКП «Рубікс Сервіс» виконував всі проектні роботи но виносу мереж на будівництво будинку, отримав усі погодження у всіх інстанціях і знаходився в процесі пошуку інвесторів на будівництво будинку. Через посередника - агенцію нерухомості, до нього звернулись брати ОСОБА_47 і ОСОБА_49 з пропозицією змінити корпоративні права ТОВ ВКП «Рубікс - Сервіс» на квадратні метри в новобудові IQ House, обґрунтувавши це тим, що вони є засновниками компанії забудовника ТОВ «Діалог Плюс» і мають на це повне право. Після чого брати Мазури провели аудит ТОВ ВКП «Рубікс - Сервіс», ознайомилися з бухгалтерською та проектною документацією, а також і з договором оренди земельної ділянки. Вартість ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс», про яку він як директор підприємства домовлявся з Мазурами, становила приблизно 310 тисяч доларів США і була вищою за номінальну вартість. Номінальна вартість - це статутний фонд підприємству, неоподатковуваний податком при продажу. В результаті сума в розмірі приблизно 310 тисяч доларів США ними були узгоджена з Мазурами за ринковою вартістю 5 квартир у новоспоруджуваній секції і одна квартира у вже побудованій секції. Брати ОСОБА_14 запропонували викупити корпоративні права за ринковою вартістю шляхом сплати номінальної вартості статутного капіталу підприємства та залишку, який перерахувати для покупки обраних квартир на наші розрахункові рахунки, а за отримані гроші ми повинні придбати квартири в IQ House за номінальною вартістю. Узгодження переводів грошових коштів здійснювалось наступним чином (більш детально в банківських виписках, які додавав до протоколу), вартість статутного фонду підприємства ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» в розмірі 1170000 грн. було переведено на його особистий рахунок та рахунок ОСОБА_60 , як фізичної особи, у співвідношенні 40 на 60 відсотків, а залишок коштів у розмірі 252 тис.доларів як «реальна» вартість квадратних метрів квартир, на які в подальшому вони уклали договори, а також останні 13 тис. доларів США були передані ОСОБА_61 особисто у вигляді готівки. Розмір 252 тисяч доларів, отриманих ним та ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 грошових коштів, були віртуальним еквівалентом реальної вартості 6-ти квартир в новобудові, загальною площею більш, ніж 300 квадратних метрів. Таким чином, брати ОСОБА_14 частково розраховувалися з ними квадратними метрами в ЖК. «IQ House» на загальну суму 310 тисяч доларів.

При цьому, все було реалізовано наступним чином:

21.07.2017 він і ОСОБА_1 уклали з ТОВ «Діалог-плюс» договори купівлі-продажу майнових прав на 5 квартир із зобов`язанням сплатити повну вартість квартир до 12.09.2017 року та договір купівлі продажу ще на одну квартиру.

26.07.2017 він та ОСОБА_62 продали корпоративні права ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» братам ОСОБА_14 за номінальною вартістю.

Після чого, брати ОСОБА_14 перерахували гроші в рахунок оплати корпоративних прав на розрахункові рахунки: його та ОСОБА_63 в період з 01.09.2017 по 07.09.2017.

Згодом, ОСОБА_64 перерахувала кошти, отримані від продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» його реальному власнику ОСОБА_1 .

Після отримання грошових коштів, він та родина Варфоломєїв перерахували отримані гроші на розрахунковий рахунок ТОВ «Діалог-Плюс» згідно з договорами купівлі-продажу майнових прав на 5 квартир в повному обсязі і за договором купівлі-продажу ще на 1 квартиру.

Після проведення повної оплати від ТОВ «Діалог-Плюс», він та родина ОСОБА_65 отримали довідку від директора підприємства ОСОБА_7 , яка підтверджувала повну стовідсоткову оплату за договорами придбання майнових прав на 5 квартир і документи на право власності на 1 квартиру.

В результаті, після проведення всіх оплат за договорами придбання майнових прав, ОСОБА_66 і ОСОБА_1 повинні отримати після закінчення будівництва і введення комплексу в експлуатацію, документи для оформлення права власності 5 квартир. Однак, брати Мазури і директор ТО «Діалог Плюс» ОСОБА_7 уникали зустрічей з ним та ОСОБА_1 , всіляко намагалися не віддавати документи для оформлення права власності на наші квартири. Після довгих умовлянь і неодноразових відвідувань офісу ТОВ «Діалог-Плюс», звернень в поліцію, брати ОСОБА_14 видали документи для оформлення права власності на їх квартири в ЖК «IQ House» шляхом направлення за місцем його роботи кур`єрським способом документів. Згодом, вони оформили право власності, після чого через 2 тижні, їх квартири брати ОСОБА_14 у них з родиною ОСОБА_65 фактично вилучили (протокол зборів засновників ТОВ «Діалог Плюс» № 43 від 3.12.2018) та оформили на ТОВ «Діалог плюс», а потім переоформили на своїх родичів, з метою подальшого перепродажу. Таким чином, брати Мазури шахрайським шляхом заволоділи корпоративними правами ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» і 5-ма квартирами в ЖК IQ «House».

Також пояснив, що у 2013 році він, ОСОБА_1 та ОСОБА_64 придбали ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс» для ведення будівельного бізнесу, оскільки це підприємство орендувало земельну ділянку з призначенням «для будівництва житлового будинку». Договір оренди земельної ділянки було укладено ще попередніми керівником з Дніпропетровською міською радою. … У 2016 році вони отримали всі дозвільні документи для початку забудови земельної ділянки та почали шукали інвестора для будівництва будинку. Приблизно влітку 2016 року через посередника вони познайомились з ОСОБА_67 та ОСОБА_68 , у ході перемовин, які проходили за адресою: АДРЕСА_26 в офісі ТОВ «Діалог-плюс», брати ОСОБА_14 запропонували їм продати їм ТОВ ВКП «Рубікс Сервіс», на що вони надали згоду. Але, ними було висунуто умови на придбання ТОВ ВКП «Рубікс-сервіс», а саме, у зв`язку з тим, що закінчувався строк оренди земельної ділянки під забудову у вересні 2016 року, то вони повинні зайнятися продовженням строку оренди земельної цієї ділянки.

Крім того, ОСОБА_53 та він уклали домовленість, де зазначено, що плата за підприємство ТОВ «ВКП «Рубікс-Сервіс» з його боку буде в сумі 350 тис. доларів США. Сплата проводиться двома квартирами, двома паркомісцями в ЖК «IQ House», а решта готівкою). Після чого, їм запропоновано укласти попередній договір на придбання корпоративних прав, головним пунктом якого була умова, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зобов`язуються укласти договір оренди землі у скорочений термін. Вони відмовилися від підписання даного договору та повідомили про це ОСОБА_16 та юриста ОСОБА_69 (лист і договір додає), оскільки не могли спрогнозувати час, який їм потрібен для поновлення договору оренди. Деякий час вони займалися вирішенням питання щодо отримання рішення міськради Дніпра про поновлення договору оренди (у зв`язку з багатою кількістю інших сесійних питань рішення про продовження договору оренди не виносилося на сесію). Весною 2017 року проект рішення був оприлюднений на сайті міськради і вони чекали його розгляду на сесії. А у травні 2017 року брати ОСОБА_14 , не дочекавшись поки їм буде продовжено договір оренди, змінили умови придбання ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» та повідомили, що сплата за корпоративні права може бути проведена тільки квартирами в ЖК «IQ Нouse», і що саме вони будуть займатися отриманням рішення міськради та поновленням договору оренди, а вартість ТОВ ВКП «Рубікс-Ссрвіс» буде зменшено до 310 тис. доларів США. Вони погодилися на ці умови та вибрали в ЖК «IQ House» 6 квартир на загальну суму 297 тис. доларів, а 13 тис. доларів готівкою. З боку братів ОСОБА_14 були підготовлені договори купівлі-продажу майнових прав на 5 квартир у секціях (3 квартири на нього, 2 квартири на ОСОБА_1 ), що будуються і договір купівлі-продажу на 1 квартиру у вже збудованій секції на ОСОБА_1

18.07.2017 їм запропоновано з боку братів Мазурів підписати попередній договір, за яким операція з продажу ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» мала відбутися після отримання рішення липневої сесії міськради про продовження договору оренди землі. Оскільки найближча сесія повинна була відбутися 19 липня, ними було вирішено дочекатися рішення сесії, тому необхідність в підписанні попереднього договору відпала і попередній договір підписаний не був.

На той час ОСОБА_1 вже не був засновником ТОВ ВКП «Рубік Сервіс», а його інтереси представляла ОСОБА_70 . Тому Мазури підготували договори купівлі-продажу на нього і на ОСОБА_1

19.07.2017 ухвалене рішення Дніпровської міської ради про поновлення строку оренди земельної ділянки та зобов`язано ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» у тримісячний строк з моменту прийняття рішення укласти з міськрадою додаткову угоду до договору оренди землі. Тобто, цей строк спливав 20.10.2017.

26.07.2017 між ним, ОСОБА_71 та братами Мазурами договір купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ ВКГІ «Рубікс Сервіс», але сплата за корпоративні права за проханням ОСОБА_14 була відкладена до 10.09.2017. Після підписання договору купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», вони підписали та отримали від Мазурів договори купівлі-продажу і майнових прав на 5 квартир у секціях (3 квартири на нього, 2 квартири на ОСОБА_72 ), що будуються і договір купівлі-продажу на 1 квартиру у вже збудованій секції на ОСОБА_1 .

Оплату за корпоративні права та кошти від різниці уставного фонду та реальної вартості ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», за яку вони домовилися з братами Мазурами, останні здійснили 4-5 вересня 2017 року, тоді же вони перерахували всі отримані гроші за квартири на поточний рахунок ТОВ «Діалог Плюс» та ними отримані довідки про повний розрахунок з ТОВ «Діалог Плюс» за квартири.

08.09.2017 підписано додаткову угоду до договору купівлі-продажу корпоративних прав підприємства, тобто можливо зазначити, що пройшов взаєморозрахунок, а сторони на мають претензій одна до одної. Корпоративні права були повністю передані братам Мазурам, а директором став пов`язана із ними особа - ОСОБА_7 .

В період з 19.07.2017 по 20.10.2017 ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» згідно з рішенням міськради повинно було підготувати необхідні документи та продовжити договір оренди земельної ділянки, але оскільки ОСОБА_14 не надали до міської ради перелік документів, то договір оренди не був продовжений. Таким чином, брати ОСОБА_14 мали намір на шахрайство, коли зацікавились купівлею підприємства, не бажаючи наміру сплачувати за нього. Крім того, ОСОБА_49 подав до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів, які ним були перераховані їм на рахунки як частина оплати за продаж корпоративних справ ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс».

У відкритому провадженні суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюком О.А. на все його особисте майно та майно ОСОБА_2 накладено арешт як захід забезпечення безпідставного позову, який ОСОБА_49 обґрунтував відсутністю здійснення інвестиційної діяльності, за які нібито перераховував кошти на паші рахунки.

Судом перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що нині у провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває справа № 201/8572/20 за позовною заявою ОСОБА_73 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та судових витрат.

Ухвалою суду від 23.09.2020 забезпечено позов ОСОБА_74 шляхом заборони ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам провадити будь-які дії пов`язані з відчуженням нерухомого майна. Ухвалою суду від 09.01.2024 провадження у справі зупинене у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на військовій службі.

Також з матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно, 20.07.2017 між ОСОБА_75 , ОСОБА_6 (з одного боку як продавцями) та ОСОБА_76 ОСОБА_77 (з ірного боку як покупцями) укладено договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» (а.с. 181 186 т. 6).

Допитаний у кримінальному провадженні у якості свідка ОСОБА_47 (а.с. 191 - 196 т. 6) повідомив, серед іншого, що влітку 2017 року він з ОСОБА_78 домовились з ОСОБА_10 та ОСОБА_79 , який також виступав від імені ОСОБА_80 щодо купівлі у них корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». На той момент домовленостей це було підприємство «пустишка», єдиним реальним активом якого на момент угоди був недіючий договір оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчився, але була можливість його продовжити. Фактично угода на придбання ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» складалась з двох частин. В першій частині угоди він та ОСОБА_81 купували за «живі» гроші частки в уставному фонді у ОСОБА_82 та ОСОБА_83 (що частково виступала номінальним власником на користь ОСОБА_1 ), та передавали/реєстрували за ОСОБА_84 (або вказаною ним особою) одну квартиру в IQ-House. Друга частина розрахунків повинна була складатись у виді передачі п`яти квартир за продовження договору оренди землі на ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». На виконання ним і ОСОБА_85 своїх зобов`язань за цими домовленостями, одночасно з підписанням договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», ТОВ «Діалог - Плюс» уклав з ОСОБА_86 та ОСОБА_87 договори купівлі-продажу майнових прав на п`ять квартир» в IQ-House, що передбачало фактичну передачу цих квартир в майбутньому, тільки після виконання ОСОБА_86 та ОСОБА_87 своїх зобов`язань по продовженню договору оренди земельної дільниці. Свої грошові кошти ні за одну з квартир ОСОБА_88 та ОСОБА_89 або ОСОБА_2 не сплатили. Для сплати майнових прав п`яти квартир в IQ-House був укладений договір про спільну діяльність в усній формі, за яким ОСОБА_81 перерахував гроші ОСОБА_90 та ОСОБА_91 , ОСОБА_92 . На підтвердження цього надав платіжні доручення. В зв`язку з конфліктами між старими учасниками ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» (Барсукова висунула претензії Квачу і Варфоломей по розрахункам), конфліктними ситуаціями з міською, владою, а в подальшому і бійкою Варфоломєя з мером Філатовим та його заступником ОСОБА_93 , обов`язки виконання умов договору, зокрема в частині продовження договору оренди землі були повністю провалені Квачем і Варфоломеєм - свою частину зобов`язань вони виконати не змогли. Продовження договору оренди землі було зроблено ним та ОСОБА_85 власними силами та ресурсами відповідно до власних домовленостей з містом. Оскільки друга частина угоди по ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» зі сторони ОСОБА_94 та Варфоломєя була не виконана, після безрезультативних переговорів сторін зі всіх укладених договорів, ТОВ «Діалог - Плюс» повідомив ОСОБА_94 та Варфоломей про розірвання договорів купівлі - продажу майнових прав п`яти квартир в IQ-House та повернення їм грошових коштів. Підставою для розірвання договорів купівлі - продажу майнових прав стало невиконання ОСОБА_86 та Варфоломей своїх зобов`язань по цим договорам, про що було направлене відповідне повідомлення. При цьому, гарантії повернення від них отриманих коштів, належних ОСОБА_95 , вони не отримали. Через деякий час ОСОБА_96 та ОСОБА_65 за підробленими документами, зареєстрували право власності на 5 квартир в IQ-House, використавши підроблену печатку (на 2 мм ширше оригіналу) та підробивши підпис директора ОСОБА_7 , який на той момент вже не був директором ТОВ «Діалог- Плюс», через нотаріуса Лозенко В.В., тобто незаконно зареєстрували право власності на квартири за собою на ці п`ять квартир. Тобто вкрали п`ять квартир. Станом на день реєстрації квартир за ОСОБА_86 та АДРЕСА_21 , ОСОБА_7 вже не виконував обов`язки директора ТОВ «Діалог - Плюс». Він був звільнений за власним бажанням, згідно протоколу № 40 ТОВ «Діалог - Плюс» від 01.11.2018, що засвідчений нотаріально, було вирішено призначити директора ТОВ «Діалог - Плюс» - ОСОБА_5 з 02.11.2018. На даний момент підроблені документи надані до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для проведення в подальшому судової експертизи, але ОСОБА_88 та ОСОБА_89 умисно перешкоджають її проведенню. Через два тижні, ОСОБА_96 та ОСОБА_65 , розуміючи, що подані реєстратору ними документи є підробленими, дізнавшись, що працює інший директор, розуміючи наслідки які можуть бути, ОСОБА_88 та ОСОБА_89 скасувала проведену державну реєстрацію. Це їх думка. При цьому, не знаючи про незаконні дії ОСОБА_82 і ОСОБА_89 та ОСОБА_2 ТОВ «Діалог - Плюс», як власник квартир, вільний від обов`язків перед іншими особами, оскільки договори з ОСОБА_43 та Варфоломеєм розірвані, провело реєстрацію права власності за собою та подальший продаж цих квартир. Оголосивши себе потерпілими, ОСОБА_88 та ОСОБА_89 подавали скаргу у Міністерство юстиції про визнання незаконної реєстрації права власності н квартири за ТОВ «Діалог - Плюс». В задоволенні скарги Міністерством юстиції їм відмовлено, що підтверджує позицію ОСОБА_14 . Як наслідок, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перевертають всю ситуацію перед прокуратурою, видаючи себе за «потерпілих» та ухиляючись врегульовані господарського конфлікту. . .

Згідно угоди від 14.07.2016 сторони дійшли згоди про ціну 350000 доларів США, але ця угода не була виконана. Ними обговорювались ще декілька інших домовленостей. У вересні 2017 року ними Мазурами з одного боку, і ОСОБА_86 та ОСОБА_97 реалізована інша угода купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», яка була повністю виконана. Ця угода закінчувала свою дію 01.09.2016. На питання прокурора про те, чому була неоплачена різниця між сумою зазначеною в угоді від 14.07.2016 в розмірі 350 000 доларів США та вартістю корпоративних прав 1 470 000 грн, відповів, що угода від 14.07.2016 закінчилась 01.09.2016. Різниця у сумі по угоді 2016 року та договором купівлі - продажу майнових прав від вересня 2017 року обумовлена зміною суттєвих умов договору купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», що було обумовлено відсутністю діючого договору оренди ділянки по АДРЕСА_17 . Договір купівлі - продажу корпоративну прав був виконаний повністю.Мазури були ініціаторами розірвання договорів купівлі - продажу майнових прав. Згідно певних умов договорів, були повідомлені ОСОБА_96 і Варфоломєй про розірвання договорів купівлі - продажу майнових прав. Лист (повідомлення) був відправлений поштою. Підтвердження відправлення пошукають. Повідомлення про розірвання договорів були направлені лише у 2018 році, тому що вони з 2017 року чекали від них виконання договорів, однак не дочекавшись, направили відповідні повідомлення у 2018 році. Так, він дійсно підписував протокол № 43 загальних зборів учасників ТОВ «Діалог - Плюс» від 03.12.2018 «Про реєстрацію права власності за «ТОВ «Діалог - Плюс» на квартири АДРЕСА_3 , 174,281,290, 291. Діяльність ТОВ «Діалог - Плюс» було припинено відповідно до рішення власників. Договір купівлі продажу корпоративних прав ТОВ «Діалог - Плюс» був платний, за корпоративні права ТОВ «Діалог - Плюс» він отримав 5000000,00 грн від покупця. Вказані грошові кошти ним задекларовані, податки сплачені. На питання, чому під час обшуку у нього вилучено протокол № 39 загальних учасників зборів ТОВ «Діалог - Плюс». Чи відповідають дані відповідно до переліку доданого до протоколу, відповів, що на ньому відсутній підпис іншого учасника, тобто це робочий примірник документу.

Судом встановленого, що 26.07.2017 між ОСОБА_75 і ОСОБА_6 (як продавцями) та ОСОБА_77 і ОСОБА_76 (як покупцями) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс», відповідно до якого продавці відчужили належні їм частки в статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс» (а.с. 169 - 172 т. 6).

Розмір статутного капіталу товариства 1170000,00 гривень. Належна ОСОБА_80 частка в статутному капіталі товариства складає - 61 %, що становить 713700,00 гривень, належна ОСОБА_6 частка складає - 39 %, що становить 456300,00 гривень.

У п. 8 цього договору сторони стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки. Договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі. Договір не має характеру фіктивного та манного правочину; ціна продажу, зазначена в пункті 5. цього Договору, відповідає їх дійсним намірам; вони не обмежені в праві укладати правочини; фізичні особи, що підписують цей договір не визнані в установленому порядку недієздатними (повністю або частково) та не перебувають у хворобливому стані, не страждають в момент укладення цього Договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вільне володіння українською мовою дозволяє кожному із них, що підписують Договір, правильно зрозуміти зміст цього Договору; підписання цього Договору є твердженням попередніх домовленостей; взаємні претензії щодо ціни та порядку проведення рахунку відсутні; ознайомлені зі змістом ст. 170 Податкового кодексу України. продавці гарантують, що предмет договору нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами. Треті особи на підставі судових рішень, виконавчих написів, положень угод не мають на нього прав, як в межах, так і за межами України.

У матеріалах кримінального провадження наявні цивільні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з яких встановлено, що позивачі просять відшкодувати їм шкоду, яка дорівнює вартості майнових прав на квартири.

Поставною слідчого ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.12.2021 кримінальне провадження №0000020 від 01.04.2024 закрите на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 216 221 т. 6).

Зі змісту постанови слідує, що 16.11.2018 приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. потерпілим та цивільним позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_2 оформлено згідно документів, наданих ТОВ «Діалог-Плюс», право власності на квартири АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 .

Підставою для оформлення 16.11.2018 приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. права власності на квартиру № 156 стало надання ОСОБА_2 документів, отриманих від представників ТОВ «Діалог-плюс», довідки від 08.09.2017 ТОВ «Діалог-Плюс», актів приймання - передачі нерухомого майна від 14.11.2018, видавник ТОВ «Діалог-Плюс»; актів приймання-передачі нерухомого майна майнових прав на квартиру від 21.07.2017 ТОВ «Діалог-Плюс», договорів купівлі-продажу майнових прав від 21.07.2017, видавник: ТОВ «Діалог-Плюс» та угода про відступлення права вимоги від 07.09.2017.

На початку січня 2019 року потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_6 стало відомо, що право власності на вищезазначені квартири належить вже не їм, а ОСОБА_4 та ОСОБА_98 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 05 та 06 грудня 2018 ТОВ «Діалог-плюс» та ОСОБА_4 і ОСОБА_99 (в подальшому ОСОБА_100 ) на підставі договорів купівлі-продажу між ОСОБА_99 та ОСОБА_101 .

При з`ясуванні обставин, цивільні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 встановили, що нібито ОСОБА_2 04.12.2018 у період з 21 -00 до 22-00 годин подала заяву державному реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. про скасування права власності на вищезазначені квартири.

Крім того, встановлено, що потерпіла ОСОБА_2 ніколи не зустрічалась з державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В., їй не відомо, де відбувалось скасування права власності на її майно і майно ОСОБА_6 . Вона не скасовувала право власності на вищезазначені квартири, крім того, в неї немає повноважень щодо скасування права власності на квартири, які належать ОСОБА_6 (підтверджується їх допитами та відомостями з НАІС).

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 подали цивільний позов у кримінальному провадженні та їх визнано цивільними позивачами. З січня 2019 року потерпілі та цивільні позивачі не мають доступу до своїх об`єктів нерухомого майна.

Шкода потерпілій ОСОБА_2 від кримінального правопорушення від дій цивільного відповідача становить 622800,00 грн. (вартість квартири АДРЕСА_6 ) та 793200,00 грн. (вартість квартири АДРЕСА_7 ).

Органами правопорядку встановлено факт незаконного заволодіння нерухомим майном - квартирами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_32 шляхом складання завідомо підроблених документів, несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, вчинених державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. у змові із іншими особами.

22.11.2019 в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 державному реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.12.2018 державним реєстратором Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюком М.О. право приватної власності на всі вищезазначені квартири зареєстровано одноособово за ТОВ «Діалог-плюс».

06.12.2018 квартира АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_4

05.12.2018 квартира АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_4

06.12.2018 квартира АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_102

05.12.2018 квартира АДРЕСА_7 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_4

06.12.2018 квартира АДРЕСА_6 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_4

04.12.2018 в період з 21-00 до 22-00 год. державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. з метою отримання неправомірної вигоди, зловживаючи своїми повноваженням, від імені ОСОБА_2 скасувала права власності на п`ять квартир (індексний номер рішення реєстратора 44414220), які належали на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.12.2018 державним реєстратором Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюком М. О. зареєстровано право приватної власності на всі вищезазначені квартири одноособово за ТОВ «Діалог-плюс» на підставі наданих його представником ОСОБА_103 , тобто наступного дня після злочинних дій державного реєстратора Третяк Т.В.

ОСОБА_103 , яка за встановлених досудовим розслідуванням даних, знаходилась у трудових відносинах із ТОВ «Діалог-плюс» державному реєстратору 05.12.2018 надано протокол № 43 загальних зборів учасників ТОВ «Діалог-плюс» від 03.12.2018, який містить підписи його членів: ОСОБА_104 як голови зборів та ОСОБА_74 як секретаря зборів.

В подальшому:

06.12.2018 перереєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі - продажу № 603, укладеного між представником ТОВ «Діалог «Плюс» Большешаповою О.В. та ОСОБА_102 , а 15.02.2019 на підставі договору купівлі - продажу перереєстровано за ОСОБА_105

05.12.2018 перереєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_6 на підставі договору купівлі продажу, укладеного між представником ТОВ «Діалог «Плюс» Большешаповою О.В. та ОСОБА_4 , а 26.04.2019 на підставі договору купівлі - продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_3

05.12.2018 перереєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 592, укладеного між представником ТОВ «Діалог «Плюс» Большешаповою О.В. та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу, виданий 05.12.2018, а 15.04.2019 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_3

06.12.2018 перереєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між представником ТОВ «Діалог «Плюс» ОСОБА_103 та ОСОБА_4

05.12.2018 перереєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_7 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між представником ТОВ «Діалог «Плюс» ОСОБА_103 та ОСОБА_4 .

Зважаючи на об`єктивну стороною злочину за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, яка полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, з обов`язковою ознакою безпосередності та добровільності передачі майнових прав, слідчий вказав, що в ході досудового розслідування безпосередня участь потерпілих у передачі прав на квартири та добровільність їх дій не знайшли свого підтвердження. Таким чином, в даному провадженні відсутній склад злочину.

Листом ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.11.2023 № 43.2/10442 представнику потерпілої ОСОБА_2 повідомлено, що у провадженні групи слідчих СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000190 від 05.08.2019. У зазначеному кримінальному провадженні 22.11.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів із правовою кваліфікацією - ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України. 08.04.2021 провадження зупинене у зв`язку із міжнародним розшуком гр. ОСОБА_8 , наразі останню оголошено в міжнародний розшук, виставлено «Червоне оповіщення» в базі Інтерполу. Відповідно до інформування Департаменту міжнародно - правового співробітництва Офісу Генерального прокурора від 29.03.2023 ОСОБА_8 затримано 29.03.2023 на території Чеської Республіки. До моменту екстрадиції ОСОБА_8 на територію України кримінальне провадження залишається зупиненим. Відповідно до відомостей, отриманих стороною обвинувачення із Єдиного реєстру довіреностей, ОСОБА_6 , який є потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, станом на 04.12.2018 не надавалось довіреності в адресу ОСОБА_2 , щодо розпорядження його, ОСОБА_6 , власністю - його нерухомим майном: квартирами АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_33 . Також, відповідно до інформації відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 13.09.2019, документи щодо реєстраційних дій від 04.12.2018 на об`єкти нерухомого майна № 2101, за адресою: АДРЕСА_34 , № 101, за адресою: АДРЕСА_35 , створених Державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. до органу зберігання за місцем знаходження майна - зазначеного відділу Дніпровської міської ради не надходили, слідчим шляхом не вдалось встановити місцезнаходження або взагалі наявність оригіналів документів, створених зазначеним реєстратором в зазначених реєстраційних справах, також Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить скановані копії будь - яких документів, використаних Державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. як підставу для проведення реєстраційних дій, вчинених останньою 04.12.2018, щодо зазначеного вище майна - квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 , а також не вдалось слідчим шляхом встановити наявність оригіналу заяви ОСОБА_2 до державного реєстратора про відмову від вищезазначених квартир АДРЕСА_36 (а.с. 160-161 т. 4).

Судом була призначена у цій справі судова технічно-почеркознавча експертиза.

Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової технічно-почеркознавчої експертизи № 2041-24 від 16.12.2024 підтверджено таке:

Зображення підписів в графах «Директор ТОВ «Діалог-Плюс» в:

акті приймання - передачі майнових прав на квартиру від 14.11.2018 до договору купівлі - продажу майнових прав № 3-6-178 від 21.07.2017 (квартира АДРЕСА_8 );

акті від 14.11.201,8 приймання - передачі квартири до договору купівлі - продажу майнових прав № 3-6-178 від 21.07.2017 (квартира АДРЕСА_8 );

акті приймання - передачі майнових прав на квартиру від 14.11.20^8 до договору купівлі - продажу майнових прав № 5-5-295 від 21.07.2017 (квартира АДРЕСА_11 );

акті від 14/11.2018 приймання - передачі квартири до договору купівлі - продажу майнових прав № № 5-5-295 від 21.07.2017 (квартира АДРЕСА_11 ) - являють собою відтиски, що нанесені рельєфним кліше - факсиміле.

Питання «Чи виконаний підпис в графі «Директор ТОВ «Діалог-Плюс» у вищевказаних документах ОСОБА_7 чи іншою особою не вирішувалось з причин, викладених по питанню.

Досліджувані відтиски печатки ТОВ «Діалог-Плюс» у вищевказаних документах нанесені не печаткою ТОВ «Діалог-Плюс» вільні зразки якої, надані для порівняльного дослідження (а.с. 158 - 166 т. 5).

У судовому засіданні учасники справи надавали пояснення та були допитані свідки.

Третя особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення. Зазначив, що у нього і ОСОБА_6 були тривалі відносини із ОСОБА_106 і ОСОБА_107 , вони знайомі з 2016 року. Між ними були партнерські відносини. У ОСОБА_14 був офіс на Барикадній, буд. 11. Вони вирішили купити підприємство «Діалог-Плюс», засновником якого були брати ОСОБА_14 . Вибирали квартири (одразу три, одну під житло, інші дві для інвестицій). ОСОБА_6 відразу придбав квартиру. Гроші були у них від спільного бізнесу із ОСОБА_6 .

За продаж ТОВ ВКП «РубікСервіс» він оплату отримав з відстроченням. ОСОБА_64 , на яку оформлене ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс» є його подругою. На її рахунок були перераховані кошти, а вона потім перерахувала їх у вересні 2017 року ОСОБА_1

26.07.2017 був укладений договір купівлі-продажу ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс», а всі фінансові платежі здійснені у вересні 2017 року.

За квартиру АДРЕСА_37 останній платіж здійснено 07.09.2017 вже після укладення договору майнових прав і продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «РубікСервіс».

У договорі продажу майнових прав ТОВ ВКП «РубікСервіс» було обумовлено, що право власності переходило після повного розрахунку.

З 26.06.2017 ОСОБА_14 вже займалися діяльністю ТОВ ВКП «РубікСервіс».

Після того вони (він та дружина ОСОБА_108 ) отримали довідки про повний розрахунок отримав в офісі на АДРЕСА_26 , а також ключі ід квартир.

21.07.2017 вони підписали договори купівлі-продажу майнових прави на дві квартири, одна квартира АДРЕСА_37 вже була придбана за договором купівлі-продажу.

26.07.2017 продали братам ОСОБА_14 їхнє спільне із ОСОБА_6 підприємство ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс».

У вересні 2017 року у нього ( ОСОБА_1 ) вже були квартири від усіх трьох квартир, вони їх показували родичам, друзям. ОСОБА_6 також приводив своїх покупців. Наприклад ОСОБА_6 у вересні 2017 року знайшов покупців, хотів передати їм майнові права. Він звернувся до ТОВ «Діалог-Плюс», але йому відмовив директор ОСОБА_7 , тоді він звернувся безпосередньо до Мазурів, але йому було відмовлено. ОСОБА_1 тоді подумав, що їй хочуть обманути.

У березні 2018 року була введена в експлуатацію друга черга будинку. Перший до ТОВ «Діалог-Плюс» звернувся ОСОБА_6 і попросив передати технічний паспорт та акт приймання передачі. Йому відмовили. Вони почали направляти замовні листи, але вони поверталися.

Пояснив, що за всі три квартири вони розрахувалися з його рахунку та рахунку його дружини ОСОБА_2 , перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Діалог-Плюс». Це підтверджувалося довідкою за підписом директора ОСОБА_7 про те, що вони повністю сплатили кошти.

Влітку 2017 року ОСОБА_2 написала заяву у поліцію, було розпочато два кримінальних провадження ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Також за заявою ОСОБА_6 розпочате кримінальне провадження. На запит слідчого 24.09.2017 надана відповідь від ОСОБА_7 про те, що дійсно договори укладені. ТОВ «Діалог-Плюс» не уникає підписання актів.

Вони узяли двох понятих і камеру і разом із депутатом 16.10.2017 прийшли до офісу ТОВ «Діалог-Плюс» із заявою про видачу актів, знімали все на відео. В офісі зустріли і ОСОБА_14 і ОСОБА_109 , юриста ОСОБА_110 та секретаря Большешапову Оксані, вручили останній заяви, вона поставила відмітку про отримання. Запитали про те, коли буде відповідь.

Також пояснив, що з 01.11.2018 «почалося шахрайство», а саме, з`явився протокол № 40 на ТОВ «Діалог-Плюс», за яким змінився директор з ОСОБА_109 на ОСОБА_111 з 02.11.2018. ОСОБА_7 в останній робочий день 01.11.2018 підписав довіреність на ОСОБА_112 на вчинення дій, що є дивним. Є протокол допиту її як свідка, у якому вона повідомила, що перестала працювати ще у жовтні 2018 року, але в актах від 14.11.2018 стояв підпис ОСОБА_7

14.11.2018 їм принесли на адресу: АДРЕСА_38 , у конверті акти. Крім актів у конверті нічого не було, у т.ч. технічного паспорта на квартири. Тому вони самостійно замовили у техніка технічний паспорт і 15.11.2018 і у нотаріуса Лзенко 16.11.2018 зареєстрували два договори та акти прийму-передачі.

Але ж 16.10.2018, коли вони були в офісі ТОВ «Діалог-Плюс», то їм не вручили повідомлень про розірвання договорів.

Через три дні після реєстрації права власності протоколом № 40 змінений директор 21.11.2018. Була видана довіреність на Большешапову. Вважав, що ОСОБА_5 сам нічого не реєстрував. У кримінальній справі ОСОБА_5 допитаний, він повідомив, що про «Діалог-Плюс» він не знає взагалі, паспорт він віддавав за 100 доларів, підписав документи, серед яких була довіреність.

29.11.2018 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська був постановлений вирок відносно ОСОБА_111 за крадіжку.

03.12.2018 у протоколі № 43 загальних зборів ТОВ «Діалог-Плюс» за підписами засновників Мазурів було вказано, що житловий комплекс побудований за особисті кошти ТОВ «Діалог-Плюс», у т.ч. й їхні квартири, відсутні будь-які договори, прийняте рішення зареєструвати квартира за ТОВ «Діалог-Плюс».

04.12.2018 видана довідка за підписом ОСОБА_5 для реєстрації і 04.12.2018 реєстратор на підставі заяви (якої немає у реєстраційної справи) скасувала право власності на квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_6 .

У період з 04.12.2018 по 05.12.2018 був «зачищений реєстр». 05.12.2018 державним реєстратором Семенюк М.О. зареєстроване право власності за компанією ТОВ «Діалог-Плюс» і того ж дня нотаріусом ОСОБА_113 зареєстроване право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Тобто квартир були продані.

Між ОСОБА_4 і ТОВ «Діалог-Плюс» договори укладені з відстрочкою до 05.03.2019, але немає підтвердження перерахування ОСОБА_4 коштів на поточний рахунок.

НОМЕР_3 брати Мазури вирішили продати ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_5 за 10 млн.грн.

18.12.2018 прийняте перше рішення по зміні юридичної адреси ТОВ «Діалог-Плюс» на м. Запоріжжя.

Потім вони дізналися, що договори розірвані. Тобто існують повідомлення про розірвання, але вони їх не отримували.

ОСОБА_4 є тещою Мазура. Вважав, що правочин із продажу майна ТОВ «Діалог-Плюс» є фіктивним.

У січні 2019 року вони лише дізналися, що квартири вже їм не належить. До того не зверталися до Мазурів, не вважали за доцільне йти до них за коштами, оскільки потрібні були саме квартири.

08.01.2019 ОСОБА_5 володів ТОВ «Діалог-Плюс» всього три тижні, він вирішив його припинити шляхом ліквідації, призначив себе головою ліквідаційної комісії, видав довіреність на мірошніка

14.01.2019 Мірошнік подав заяву про припинення ТОВ «Діалог-Плюс» реєстратору.

29.01.2019 ОСОБА_5 затримали за вироком. Є рішення ліквідатора Султанова Б.Ш. від 11.04.2019 знову про зміну юридичної адреси на м. Дніпро, потім підприємство припинене. Рішення ліквідатора посвідчене нотаріусом у нотаріальній конторі, але на той момент ОСОБА_5 був вже затриманий.

18.04.2019 ТОВ «Діалог-Плюс» повністю ліквідоване

Отже, між врученням актів 14.11.2018 і реєстрацією права власності за ОСОБА_4 пройшло три тижні.

Тобто, за наявністю документів про сплату, квартири були зареєстровані на інших осіб, технічні паспорти їм не видали, кошти вони також не можуть повернути.

Технічні паспорти на квартири вони самі замовили. Їх замовляв ОСОБА_6 , вони запросили техніка, який зробив заміри. Квартири ці без ремонту, стан «після забудовників».

Коли вони приїздили до офісу 16.10.2017 то у заяві письмово просили передати акти і технічні паспорти. Заву прийняли, секретар зробила відмітку, того ж дня ОСОБА_114 і Мазур сказали, що вони отримують відповідь у встановлений законом строк.

Умовами договору купівлі-продажу майнових прав передбачено, що у дань підписання актів приймання-передачі підписується договір про утримання будинку. Цей договір не підписаний, його немає договору, він для реєстрації не потрібен. Такий договір не надавався їм на підписання.

Представник ОСОБА_5 адвокат Тесля А.М. пояснила в судовому засіданні, що у позивачки не виникало право власності, обов`язковою умовою набуття якого є виконання всіх умов договору майнових прав. Договір розірваний. Акти приймання-передачі квартири і майнових прав є підробленими, з боку продавця ці акти не підписані жодною уповноваженою особою від ТОВ «Діалог-Плюс». Додані до матеріалів справи начебто підписані ОСОБА_7 акти є недійсними, оскільки він на той час не був директором ТОВ «Діалог-Плюс» на дату їх складання 14.11.2018. Крім того, висновком почеркознавчої експертизи підтверджено, що акти приймання-передачі не підписані ОСОБА_7 , оскільки підписом є факсиміле.

З 02.11.2018 директором ТОВ «Діалог-Плюс» був ОСОБА_5 . Те, що він притягнутий до кримінальної відповідальності ніякого значення не має, він є письменною, грамотною особою. Його кримінальні правопорушення не пов`язані з цією справою. У своїх поясненнях позивачка і представник вказували, що свідчення ОСОБА_5 надавалися під тиском, відібрані у межах позбавлення волі. У цих поясненнях зазначено, що у нього був втрачений паспорт, але паспорт не втрачений, він є дійсним до цього часу. Він вказував, що особисто у нотаріуса і вчиняв дії, від себе особисто та як директор товариства видавав довіреності. Немає підстав вважати, що він не був директором ТОВ «Діалог-Плюс».

У період роботи ОСОБА_5 був заступником директора, з 02.11.2018 директором. Потім став власником ТОВ «Діалог-Плюс», за скільки придбані ним корпоративні права та з якою метою, чому припинена діяльність представникові не відомо. Документи передавалися йому скориш за все за довіреністю. Діяльність ТОВ «Діалог-Плюс» 11.04.2019 припинена за особистими заявами ОСОБА_5 у квітні 2019 року. У протокол допиту 2020 року ОСОБА_115 під час відбування покарання вказував, що підписував щось у стані сп`яніння, але тут немає складу кримінального правопорушення. Яким чином направлялися ОСОБА_5 повідомлення про розірвання договорів - представникові не відомо, ліквідована юридична особи. Куди грошові кошти поділися, коли було повідомлення про розірвання договору. Гроші на депозитний рахунок не вносилися.

Гроші вносилися ОСОБА_4 в касу підприємства, не через банк, це були договори купівлі-продажу із ТОВ «Діалог-Плюс». Першочергово договори були укладені із ОСОБА_4 , а остання продала їх ОСОБА_3 . Те, що ОСОБА_4 розрахувалась через касу, не є порушенням.

Щодо того, що в реєстр внесені відомості про зміну директора 21.11.2018, через три тижні, то рішення про зміну директора укладено у нотаріальній формі 01.11.2018. Законом не передбачає строків реєстрації такого рішення в реєстрі юридичних осіб та ФОП. Підприємство збирало документи і шукало державного реєстратора. Хто підробив підписи - не відомо, позивачці не відомо було, що призначено іншого директора ОСОБА_5 . За статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ця інформація є офіційною. Відсутні наразі спори з особами, які вчиняли дії від імені товариства або підробили підписи колишнього директора. ОСОБА_5 не мав факсиміле, ОСОБА_7 також не мав.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_49 пояснив суду наступне. Він разом із братом ОСОБА_77 були засновниками ТОВ «Діалог-Плюс», ця фірма займалася будівельною діяльністю, будувала житловий комплект у АДРЕСА_10 , п`ять років тому. Із ОСОБА_1 були укладені договори на майнові права. Рішення про розірвання договорів приймали власники. ОСОБА_5 директором винайняли власники. ОСОБА_5 був директором, спочатку комерційним у вересні жовтні (рік не пам`ятає). Були перемовини із ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про продаж квартир. Була квартира, яка оформлялася на ОСОБА_2 . У ТОВ «Діалог-Плюс» закінчувався договір оренди і земельна ділянка під забудовою могла була виставлена на аукціон, слід було знайти аргументи, щоб продовжити договір оренди. Договір оренди був продовжений, благодійну допомогу надавав він та ОСОБА_53 .

Вважав, що якщо б позивачка і ОСОБА_1 знали, що ТОВ «Діалог-Плюс» вже відчужене, то не пішли б до нотаріуса оформлювати документи. ОСОБА_2 жодного відношення до квартир не має, висновком експерта підтверджено, що нотаріусу ОСОБА_116 під час реєстрації документи надані підроблені. Після того, як були подані скарги до юстиції, через деякий час нотаріус ОСОБА_116 зрозуміла, що їй надані підроблені документи, то реєстрацію повернули назад. Позивачка і ОСОБА_1 зверталася до комісії по рейдерству, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 зверталися до поліції, але предмета злочину не було.

Також пояснив, що між ними існувала певна домовленість, згідно із якою гроші за квартиру вносив він і брат ( ОСОБА_14 ) для придбання ОСОБА_1 і ОСОБА_10 5-ти чи 6-ти квартир, а ті, у свою чергу, зобов`язувалися продовжити договори оренди земельних ділянок на забудову на ТОВ ВКП «РубікСервіс». У них (засновників ТОВ «Діалог-Плюс» братів Мазурів) була ціль викупити корпоративні права, бо на ТОВ ВКП «РубікСервіс» було продовжено договорів оренди, тому вони вимушені були викупити корпоративні права.

Чи були порушення майнових права інших осіб - не знає. У будинку було 350 квартир. Про причина розірвання договорів з ОСОБА_1 і ОСОБА_6 не може відповісти, оскільки не має матеріалів і не пам`ятає. ОСОБА_1 і ОСОБА_6 оформили прав власності на підставі підроблених документах. Він напевно звертався до правоохоронних органів, не пам`ятає точно.

ТОВ «Діалог-Плюс» було відчужене, оскільки квартири були побудовані і продані, але й були інші активи на 10 млн.грн. ТОВ «Діалог-Плюс» продано ОСОБА_5 , кошти офіційно отримані за це й задекларовані. Він (свідок) не підписував договір особисто із ОСОБА_5 , останній працював за угодою. Можливо, від нього підписувала за довіреністю інша особа, не пам`ятає точно. Не знав, що на момент укладення правочину ОСОБА_5 був під слідством. Коли точно найняли ОСОБА_5 директором - не пам`ятає, кошти за товариство передали йому мабуть готівкою, точно не пам`ятає. Кому потім були продані квартири після продажу ТОВ «Діалог-Плюс» не відомо. ОСОБА_4 це дійсно теща брата. Натепер ТОВ «Діалог-Плюс» продало квартиру саме їй.

Кошти ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перераховувалися через банк, адже всі платежі здійснювалися через банк. Пояснив, що йому не відомо хронологію реєстрації, у реєстрі сказано, що реєстратором є Третяк, зареєстровано було за заявою. Як сама реєстрація була, не відомо, вважає, що був з чийогось вплив на нотаріуса Лозенко В.В. Це підтверджується експертизою, якою підтверджено підроблення документів.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду, що дійсно був директором ТОВ «Діалог-плюс» з другої половини 2004 року і до 01.11.2018. 01.11.2018 він закінчив роботу і після цієї дати, зокрема, 14.11.2018, нічого не підписував. Упродовж усієї діяльності ТОВ «Діалог-плюс» була лише одна печатка, до якої мав доступ лише директор та бухгалтер, факсиміле ніколи не було у товаристві. У будинку продавалося 600 об`єктів. Був підписаний договір із ОСОБА_1 21.07.2017 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , про інші договори він не пам`ятає, пройшло сім років. Щодо процедури підписання пояснив, що товариство виконувало функції організації будівництва житлового будинку. Він відповідав за це особисто, але для досягнення мети будівництва та уведення будинку в експлуатацію треба було залучати обігові кошти, у т.ч. від покупців фізичних та юридичних осіб. Оскільки ця функція важлива, вона потребувала високого рівня професіоналізму, то засновниками було прийняте рішення щодо залучення окремої особи для здійснення цієї функції. Був організований відділ продаж для взаємодії з клієнтами, який працював, починаючи із первинного показу квартир та завершуючи фактичну передачу. Це виконувалася відділом продажу для зручності клієнтів. Відділ продажу здійснював залучення клієнтів, ознайомлював з умовами придбання квартир, з іншими важливими умовами договору, організовував підписання цих договорів і надавав йому на підпис вже підписаний клієнтами договір на придбання квартир. Усі подальші взаємодії з клієнтами також здійснювалося відділом продажу. Було два працівника менеджер з продажу і керівник відділу продажу, з яким був підписаний окремий цивільно-правовий договір на надання таких послуг. На скільки йому відомо, з договором з ОСОБА_1 був пов`язаний зустрічний правочин купівля-продажу інших активів, а саме, корпоративних прав підприємства «Рубік-Сервіс», тобто розрахунок здійснювався пізніше, аніж дата підписання договору, коли саме не пам`ятає. Чи отримували подружжя Варфоломеїв ключі від квартири йому достовірно не відомо, ключі від квартири згідно практики на підприємстві надавалися відділом продажу за рішенням керівника відділу продажу. Щодо передання майнових прав за актами приймання-передачі, то згідно умов договору повинно це було здійснюватися разом із здійсненням інших організаційно-правових дій, а саме згідно умов договору одночасно із підписанням актів приймання-передачі квартири. Покупець квартир повинен був укласти із товариством «Діалог-Плюс» договір про надання послуг з утримання житлового комплекту і договір про надання послуг з опалення гарячого водопостачання. Підписання цих договорів мало відбуватися за особистою присутністю покупців квартир поряд зі своїми квартирами, тому що у цих договорах обов`язково вказуються показники лічильника. Це договір між забудовником (балансоутримувачем) і покупцем. Весь цей пакет документів повинен був складатися одночасно із актом територіально по місту розташування житлової будівлі за участю представників відділу продажу і та відділу сервісного обслуговування. Тільки після цього весь пакет документів надавався йому для підписання. Стосовно спірних квартир, то пакет документів у тому обсязі, якій він вказав йому не надавався на підпис.

Він не обізнаний про те, як викликалися покупці на підписання договорів. Початок продажу квартир це 2012 році. До 2017 року було продано 300 об`єктів. За ці п`ять років працівниками відділу продажу був налагоджений постійний зв`язок із клієнтами. На скільки йому відомо, клієнти неодноразово зверталися до відділу продажу з питань щодо термінів завершення будівництва, щодо можливості розпочати оздоблювальні роботи у квартирі, щодо передачі ключів , про допуск до ремонтників до квартири. Усі ці питання вирішувалися у робочому порядку з усіма клієнтами. Будь-яких нарікань або претензій з боку клієнтів на відсутність належного зворотного зв`язку йому не надходило.

Щодо підписання документу із позивачкою про розірвання договору майнових прав, то по цьому договору у нього є копія листа від 01.10.2017 про розірвання договору згідно п. 4.4. цього договору. Всі договори передбачали таке право, вони були типовими. Змін не було. Ця умова спрямована на захист забудовника від несплати за комунальні послуги. Повідомлення таке було у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не уклала ці договори. Жодним клієнтам запрошення на укладення не направлялися. Згідно п. 6.2. цього договору компанія зобов`язується повідомити покупця засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням про дату педраді майнових прав та квартири протягом 30 календарних днів з дати отримання сертифікату відповідності. Згідно п. 6.3. покупець протягом 20 календарних днів після отримання від компанії офіційного повідомлення про дату майнових прав повинен оглянути квартиру і підписати всі ці документи про які він вказав. Тобто 50 кал днів. Письмові повідомлення не направлялися, все було у телефонному режимі. Чи було листування з їх боку то відповісти не може, всім займався відділу продажу.

Після нього директором став ОСОБА_5 з 02.11.2018, він з ним особисто знайомий, він особисто працював фінансовим директором підприємства, був залучений як представник спеціальної фінансової установи, яка повинна було допомогти підприємству з вирішенням питання балансування дебет та кредит заборгованості, він був штатним працівником.

З вересня 2017 року він (свідок) є директором ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». Він одночасно був директором і ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» і ТОВ «Діалог-Плюс» у 2017 році. 19.06.2018 він підписував додаткову угоду щодо продовження договору оренди земельної ділянки за адресою: пер Радянський, 1. Підписанню передувало рішення Дніпровської міської ради про продовження дії договору оренди, яке було ним отримане 25.04.2018. Основний договір був 13.08.2007. Земельні ділянки даються на короткий термін, не більше ніж на 3 роки. Тобто із цієї дати договір мав неодноразово подовжуватися, але Дніпровська міська рада могла відмовити у продовження цього строку, без офіційних пояснень. Для цього у своїх рішеннях у них завжди встановлений граничний термін пролонгації, він складає три місяці. Якщо упродовж цього строку договір не продовжений, то рішення міської ради втрачає свою чинність. Так зазначено у цьому рішення. Тому, щоб поновити договір оренди вони повинні були отримати окреме рішення 25.04.2018, а після цього рішення пролонгувати договір. Це було після набуття нами корпоративних прав. Пояснив, що міська рада відмовлялася підписати договір. ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» також міська рада відмовилася підписувати договір. На скільки йому відомо, була мовчазна відмова.

Зазначив, що готові були повернути кошти після розірвання договору. Кошти перебували на поточних рахунках підприємств завжди, були залишки коштів для виконання поточних зобов`язань підприємства в сумі, що значно перевищують обов`язки по будь-якому договору майнових прав.

До 01.11.2018 він був директором. Після його звільнення була передача документів. На цю дату основна господарська діяльність товариства закінчилася. Будівництво було завершено, з підрядниками все підписали. Залишилася лише дебіторська та кредиторська заборгованість з невеликою кількістю підприємств. Саме тому засновник прийняв рішення про продаж підприємства. Цьому передувала зміна директора. Наступнику передавався не дуже значний обсяг діючої (не архівної) документації разом із печаткою. Бухгалтерські виписки, обігові сальдові - лише фінансові документи, не господарської діяльності. Договори майнових прав лише ті, по яким не отримане право власності. Це відділ продажу робив. Акт підписувався один між ним і ОСОБА_5 . Це робочий процес, бухгалтерія готовила документи.

Наполягав, що печатка протягом діяльності була одна, останні п`ять років не змінювалася.

Свідок зауважив, що його підписи на договорах, що надані позивачкою не схожі на такі, що зроблені факсиміле, оскільки вони відрізняються від кожного окремого зразка.

Пояснив, що були питання поза межами роботи відділу продажу - по ряду об`єктів, що продавалося в обмін на інші активи. Таких правочинів було декілька. Кожний такий правочин супроводжували засновники товариства, бо вони торкалася значного розміру вартості, на великі суми були угоди, але питання від кого і яким чином їх покупці-контрагенти дівувалися про наш житловий будинок і про можливість обміняти свої активи чи майно на квартири будинку йому достеменно не відомо.

Відділ продажу повинен був супроводжувати договори. Він був обізнаний про домовленість між засновниками і ОСОБА_6 і ОСОБА_1 щодо ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». Це підприємство було цікаве для засновників як оренда землі для забудови. Він знав, що була домовленість про обмін земельної ділянки на квартири. Алгоритм достеменно не відомий, він не приймав участь у цьому процесі. Про укладені договори між засновниками Мазурами та ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» не обізнаний. Кошти надійшли за договори майнових прав, було сплачено у повному обсязі через банківський рахунок. Порушень щодо сплати не було. Думає, що було два договори, і повідомлення про розірвання було щодо обох договорів. Про розірвання договорів знав відділ продажу. Він його підписував, але не направляв.

Щодо звернення ОСОБА_6 і ОСОБА_1 з проханням видачі квартири, то до нього особисто лист від жодного клієнта та по всім квартирами не надходили. Вся взаємодія була через відділ продажу. Він займався будівельними питаннями, а не по взаємодії з клієнтами. Звернення носили виняткових характер.

Технічні паспорти готувалися відділом продажу, вони замовляли техніків, були укладені відповідні договори.

Остаточне рішення про розірвання договорів з позивачкою приймалося колективно на нараді разом із засновників. Документально це не оформлювалася, це була робоча нарада.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_47 пояснив, що влітку 2016 року він і ОСОБА_117 підписали угоду про купівлю-продаж часток у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». Вони були в цьому зацікавлені, оскільки займаються будівництвом, мають декілька успішних проектів. ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» це компанія «обкладинка», вона мала лише права на землю договір оренди земельної ділянки 13 соток в районі парка Шевченка. У них був старий передпроєкт, неактуальний. Була написана угода з ОСОБА_6 , її оригінал вилучений під час обшуку. Згідно із цією угодою ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» в особі ОСОБА_1 і ОСОБА_6 зобов`язані були продовжити договір оренди на будівельну площу по пер. Радянському в районі буд. 1. Цінність полягала лише у площадці. Минув рік і 19.07.2017 ОСОБА_1 і ОСОБА_6 отримали рішення міської ради про продовження договору. Це базовий документ, на підстав якого потім укладається договір оренди землі. Його підписує уповноважені особи за певною процедурою. Через два дні 21.07.2017 ТОВ «Діалог-Плюс» уклала з ОСОБА_1 і ОСОБА_6 договори купівлі-продажи майнових прав на п`ять квартир і ще одну квартира залишили у резерві для ОСОБА_2 . Одна квартира могла реєструватися, оскільки перший етап забудови був виконаний.

26.07.2017 укладений договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» з відстроченням платежу. Їм слід було упевнитеся, що договорі оренди буде укладений. 04.09.2017 07.09.2017 він і брат перевели кошти на банківський розрахунковий рахунок засновників у рахунок оплати часток у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс». Тоді у складі засновників не було ОСОБА_1 , була ОСОБА_118 , вона просто виконувала функцію номінального засновника. Сума коштів дорівнювала сумі статутного фонду. 07.09.2019 вони передали ОСОБА_36 квартиру з нотаріальним оформленням права власності. Ця квартира була надана ОСОБА_36 у якості оплати за корпоративні права. Корпоративні права були придбані за 1700000 грн. Квартира коштувала приблизно 50 000 доларів США, ця квартира була передана у рахунок оплати корпоративних прав нотаріального договору купівлі-продажу.

Наведена домовленість існувала усно між ним (свідком) йог братом ОСОБА_119 , ОСОБА_1 і ОСОБА_6

08.09.2017 був додатковий договір до договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс», це вже після передачі квартири ОСОБА_36 та оплати за корпоративних прав, вони вже були володільцями ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс».

Потім настав другий етап виконання домовленостей, коли ОСОБА_1 і ОСОБА_6 мали виконувати свої зобов`язання забезпечити підписання продовження договору оренди земельної ділянки з Дніпровською міською радою. Але у них це не вийшло і 20.10.2017 отримане три місяці тому рішення ради про продовження договору оренди втратило чинність. Договір продовжений не був. Розуміючи, що договір не буде продовжений, вони самі займалися цим питанням. 25.04.2018 вони отримали нове рішення сесії про продовження договору оренди землі. 19.06.2018 ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» уклало з Дніпровською міською радою додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди землі. Оскільки друга частина правочину по ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» з боку ОСОБА_1 і ОСОБА_6 не виконана, то після того ТОВ «Діалог-люс» повідомило про розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав на п`ять квартир, було виготовлене повідомлення про те, що гроші, які надавались на їх придбання також слід повернути. Фактично гроші на придбання майнових прав на п`ять кварти давали вони, тобто свідок ОСОБА_47 і його брат ОСОБА_49 , брат надавав їх зі свого розрахункового рахунку на рахунок ОСОБА_1 і через 10 хвилин вони були направлені на ТОВ «Діалог-Плюс». У ТОВ «Діалог-Плюс» наявні платіжні документи про перерахуванню ОСОБА_76 на рахунок ОСОБА_2 коштів. Ці кошти він хотів би отримати назад, але вони не повернуті. Про це є окреме судове провадження.

Заначив, що коли набувачі квартир це зрозуміли, вони то ОСОБА_1 і ОСОБА_6 (на його думку) звернулися до адвокатів, які їм підказали зробили не таку печатку. У кримінальному провадженні були проведені експертизи справжності печатки та підписів. Встановлено, що підробили підпис ОСОБА_7 , поставили факсиміле ОСОБА_7 , який не був директором і через нотаріуса Лозенка незаконного зареєстрували право власності на п`ять квартир за собою. Через два тижні, поспілкувавшись з адвокатами, усвідомивши нікчемність поданих документів, збрили самостійне скасування реєстрації права владності через другого реєстратора, що потім звернутися до суду та вважати себе добросовісними набувачами квартир, які зареєстровані за підробленими документами.

ТОВ «Діалог-Плюс» як власник квартир, що були вільні від зобов`язань, оскільки договори були розірвані, здійснив реєстрацію прав власності та відчужило квартири. ОСОБА_1 і ОСОБА_6 звернулися в антирейдерську комісію Мінюсту, щоб визнати право власності за ними, але їм було відмовлено.

Також пояснив, що 01.11.2018 засновники ТОВ «Діалог-Плюс» прийняли рішення про звільнення ОСОБА_7 та призначення ОСОБА_5 , підписи на протоколі засвідчені нотаріусом. 01.11.2018 звільнений ОСОБА_7 наказом, а ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків директора 02.11.2018 (наказ № 20т). ОСОБА_5 відомості до ЄДР вніс лише 21.11.2018. У цей момент здійснена реєстрація права на п`ять квартир, підроблена печатка і підпис. Вони не знали, що ОСОБА_7 вже не директор. ТОВ «Діалог-Плюс» вони відчужили ОСОБА_5 , він звернувся із пропозицією, товариство мало репутацію, гроші на рахунках, кредитну історію. До призначення ОСОБА_5 директором ТОВ «Діалог-Плюс» він деякий час працював на підприємстві, був до цього комерційним директором, отримував заробітну плату 3-5 місяців до моменту призначення його директором. Він не «фунт». Гроші за продаж ТОВ «Діалог-Плюс» він приніс у чемодані. Яка була сума, точно не пам`ятає, це було у 2018 році.

Пояснив, що майнові права на 5 квартир формально були сплачені. Про оформлення квартир вони дізналися з матеріалів кримінального провадження, є шість кримінальних справ щодо цього, вони зверталися до органів поліції. Було проведено дві експертизи, які обидві підтвердили, що документи підроблені. Фактично вони ці квартири вкрали. Нотаріус ОСОБА_116 не знала, що вони її використали.

ОСОБА_4 повністю розрахувалася за квартири готівкою. Те, що вона є його тещою не має значення. Вона хотіла придбати щось для своїх онуків. Це вона купила і розрахувалася своїми грошима.

Про розірвання договорів майнових прав було надіслане повідомлення. ТОВ «Діалог-Плюс» мало кошти для повернення покупцям. Вони пропонували гроші повернути, але ОСОБА_1 і ОСОБА_6 стверджували, що за квартири сплатили своїми грошима.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

2.1 Вказівки Верховного Суду та предмет нового розгляду

Повертаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказував, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про обрання позивачкою неефективного способу захисту та дійшли передчасних висновків про відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що ТОВ «Діалог-Плюс» акти приймання-передачі майнових прав та квартир з позивакою не підписувало, майнові права на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 не передавало, як і не передавало самі квартири, крім того, ОСОБА_7 , від імені якого поставлений підпис на наданих позивачем актах, зазначені документи не підписував і станом на 14 листопада 2018 року директором ТОВ «Діалог-Плюс» не був, та вважаючи, що позивачка не набула майнових прав на спірні квартири, а отже, не була і їх власником, тому не може звертатися до суду з таким позовом, не врахували та не надали належної правової оцінки тому факту, що право власності ОСОБА_2 на зазначені квартири було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та 16 листопада 2018 року були внесені відповідні записи.

Проте, за невстановлених судами обставин, позивачка позбулася такого права, про що до Реєстру були внесені відповідні записи.

Без встановлення підстав для внесення записів про припинення права власності позивачки на спірні квартири неможливо дійти обґрунтованих та однозначних висновків у цій справі.

2.2. Розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав

Оцінюючи повідомлення ТОВ «Діалог-Плюс» від 01.10.2018, адресоване ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав, суд виходить із того, що за умовами п. 5.3. договорів у разі порушення покупцем умов цього договору щодо строків оплати вартості майнових прав за квартиру більше, ніж на десять календарних днів, компанія має право в односторонньому порядку розірвати Договір, про що повідомляє рекомендованим листом покупця, або вручає під розписку повідомлення про розірвання цього договору (надалі - повідомлення про розірвання).

Позивачкою не були порушені умови договорів щодо строків оплати вартості майнових прав за квартиру, матеріали справи не містять доказів того, що повідомлення було направлене позивачці у відповідності до умов договору та отримане нею, а тому посилання відповідачів на те, що договори розірвані компанією в односторонньому порядку суд не приймає, оскільки процедура розірвання дотримана не була, тому договори купівлі-продажу майнових прав є діючими.

2.3. Оцінка актів приймання-передачі майнових прав та квартир

У судовому засіданні та будучи допитаними у кримінальному провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказували, що право власності на квартири 16.11.2018 зареєстровані на підставі документів, наданих ТОВ «Діалог-Плюс».

Позивачка у позові стверджувала, що 14.11.2018 саме ТОВ «Діалог-Плюс» надало їй підписані акти приймання-передачі майнових прав на квартири і акти приймання-передачі квартир. Засновник ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_47 , будучи допитаним свідком у кримінальному провадженні і у судовому засідання спростовував цю інформацію.

Судом встановлено, що акти документи отримані не позивакою і не від ТОВ «Діалог-Плюс», а ОСОБА_6 від кур`єра, особа якого не з`ясована і який не був представником компанії ТОВ «Діалог-Плюс». Третя особа ОСОБА_1 у поясненнях вказував, що 14.11.2018 до їх з Квачем Дмитром офісу, який знаходився за адресою: вул. Шевченка, буд. 37, прийшов чоловік, який представився кур`єром та передав паперовий пакет.

Позивачка ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зазначили, що акти, які були у тому конверті позивачка підписала самостійно.

Але акти прийому-передачі майнових прав та Акти прийому передачі квартир від 14.11.2018 не підписані директором ТОВ «Діалог -Плюс» ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 на час підписання цих актів - 14.11.2018, не виконував обов`язки директора, адже згідно із наказом від 01.11.2018 ОСОБА_7 звільнено з посади директора ТОВ «Діалог-Плюс», а наказом від 02.11.2018 на посаду директора призначено ОСОБА_5 21.11.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про зміну керівника ОСОБА_5 з правом підписання комерційних, фінансових, звітних, банківських та податкових документів.

Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової технічно-почеркознавчої експертизи № 2041-24 від 16.12.2024 підтверджено, що зображення підписів ОСОБА_7 графах «Директор ТОВ «Діалог-Плюс» в актах приймання - передачі майнових прав і квартири являють собою відтиски, що нанесені рельєфним кліше - факсиміле.

Згідно із висновком експерта Українським НДІСТСС від 18.08.2020 № 162 (у кримінальному провадженні) підписи в графах «Директор ТОВ «Діалог-плюс»___М. М. Краснобаев» у актах приймання-передачі квартир і актах приймання-передачі майнових прав на квартири нанесені за допомогою рельєфного кліше факсиміле.

Крім того, суд звертає, що зміст акта передбачає, що передання квартир відбувається у присутності сторін договору, оскільки акт містить положення про те, що квартира передається згідно обмірів органом, що провів технічну інвентаризацію та виготовив технічний паспорт. Покупець не має претензій щодо якості, складу, оздоблення, площі, планування та термінів передачі квартири. Покупець підтверджує, що отримав під підпис примірник Правил проживання, експлуатації та проведення ремонтно-оздоблювальних робіт в квартирах та нежитлових приміщеннях житлового комплексу, затвердженими директором ТОВ «Діалог-Плюс». Покупець підтверджує, що отримав комплект ключів від вхідних дверей квартири у кількості 1 шт.

Однак, як з`ясовано, фактичного передання квартир, ключів, правил проживання із підписанням актів приймання-передачі - не відбулося.

Відповідно до частини третьої статті 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Судом встановлено, що ті акти приймання-передачі майнових прав і квартир, які ОСОБА_2 передав ОСОБА_6 , отримавши їх попередньо від невідомого кур`єра, ОСОБА_2 підписала самостійно.

Тобто, сторони фактично не підписали ці акти.

Відповідно до частини третьої статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Доказів наявності письмової згоди сторін із зразками власноручних підписів суду не надано.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікукувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, закон вимагає особистого підпису на первинних документах.

Акт приймання-передачі є правочином, оскільки підтверджує волевиявлення сторін на передачу майна; спричиняє зміну прав власності на нерухоме майно; укладення цього акта було необхідним для оформлення переходу прав. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 916/379/23.

Відповідно до частин другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Таким чином, акти підписані не уповноваженою на те особою.

Стаття 203 ЦК України встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Звільнений директор такого обсягу повноважень від імені товариства вже не має. Відповідно до статті 215 ЦК України визначає, що недодержання цих вимог є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно із частиною першою статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц вищий суд виснував про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним; у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність договору у мотивувальній частині судового рішення (постанова Верховного Суду від 05 березня 2025 року у справі № 554/11260/21 (провадження № 61-5526св24).

Відтак, вказані акти приймання-передачі майнових прав і квартир є неукладеними.

2.4. Про відомості з ЄДР стосовно директора

Стосовно посилання позивачки на норми статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно із якою документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, дійсно ці відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Водночас, даний Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (згідно із преамбулою).

Цей закон регулює порядок, строки подання документів для державної реєстрації, їх перелік. Проте цей Закон не суперечить нормам ЦК України (кодифікованого кодексу), який визначає обсяг цивільної дієздатності та правоздатності юридичної особи, порядок укладення правочинів.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради або ради директорів юридичної особи мають такі самі обов`язки щодо відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників).

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, якщо юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно із нормами цивільного та трудового законодавства, представництво керівника юридичної особи може виникати на підставі установчих документів або закону. Керівник діє від імені юридичної особи, що випливає з його посади, визначеної в установчих документах або законодавстві, і представляє її інтереси в відносинах із третіми особами.

З наведених норм слідує, що правочин, який підписаний не представником юридичної особи, навіть якщо відомості про нього наявні в ЄДР, не є вираженням волі юридичної особи. Тому такий правочин не може вважатися таким, що вчинений юридичною особою.

2.5. Про печатку на актах прийому-передачі

Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової технічно-почеркознавчої експертизи № 2041-24 від 16.12.2024 підтверджено, що досліджувані відтиски печатки ТОВ «Діалог-Плюс» у вищевказаних документах нанесені не печаткою ТОВ «Діалог-Плюс» вільні зразки якої, надані для порівняльного дослідження (а.с. 158 - 166 т. 5).

Під час проведення експертизи експертом порівнювалися відбитки печатки ТОВ «Діалог-Плюс» на всіх актах приймання-передачі майнових прав на квартири, актах приймання-передачі квартир (4 акти) з відбитками печатки ТОВ «Діалог-Плюс», виконаними на договорах купівлі-продажу майнових прав (2 договори).

Представник позивачки у судовому засідання стверджував, що ТОВ «Діалог-Плюс» використовувало декілька печаток на підприємстві і тому, печатки на актах належать саме товариство, є справжніми.

Суд зазначає, що відповідно до чинної на момент спірних правовідносин стаття 58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Згідно із частиною требою статті 58-1 ГК України наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Отже, печатка є необов`язковим атрибутом для будь-якого товариства, а її використання чи невикористання є виключно внутрішнім рішенням самої компанії.

Таким чином, наявність або відсутність відбитка печатки на вказаних актах приймання-передачі майнових прав і квартири само по собі не створює юридичних наслідків для цих документів.

2.6. Правовий аналіз реєстрації права власності та правовідносин ОСОБА_2 і ТОВ «Діалог-Плюс»

Судом встановлено, що реєстрація права власності на квартири відбулася на підставі правочинів, що не були укладеними.

Аналізуючи підстави реєстрації права власності позивачкою на квартири, суд виходить із такого.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

У статті 526 ЦК України наголошено на необхідності виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Тлумачення пункту третього частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі, як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно із статтею 181 ЦК України речі поділяються на нерухомі та рухомі, а також вказано і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

У ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, провадження № 14-31цс20; постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 753/19997/19, провадження № 61-9229св22).

Відповідно до абз. 3 частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ у редакції, чинній для спірних правовідносин, майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

У постанові від 29 травня 2023 року у справі № 344/7794/21 (провадження № 61-5827св22) Верховний Суд виснував про таке.

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права субєктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобовязальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як субєктивне право, яке здатне бути самостійним обєктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі "Броньовські проти Польщі", заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України", заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини" від 02 березня 2005 року, заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, "легітимні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії", заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява № 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як "право очікування", яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

2.7. Набуття та державна реєстрація права власності на новостворене майно

Частиною першою статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У частині другій статті 331 ЦК України чітко вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952), у редакції на момент учинення позивачкою реєстрації права власності (16.11.2018) - визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;.

Відповідно до п. 9 частини першої статті 27 цього Закону у редакції, чинній для спірних правовідносин, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі (серед іншого): 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 1952).

Згідно із пунктами 1-2 частини третьої статті 10 Закону № 1952 у редакції, чинній для спірних правовідносин) державний реєстратор:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав)- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19 червня 2003 року № 978-IV "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон № 978-IV) та Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-ХІІ "Про інвестиційну діяльність" (далі - Закон № 1560-ХІІ).

Відповідно до частини п`ятої статті 7 та статті 4 Закону № 1560-ХІІ інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права).

У статті 2 Закону № 978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу обєкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.

У пункті 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції, чинній для спірних правовідносин), встановлено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою обєкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі придбання майнових прав на обєкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою обєкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови).

При розгляді справи Верховний Суд керується тим, що, укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації, оскільки жодних виключень щодо необхідності державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, як передбачено в частині першій статті 182 та частині другій статті 331 ЦК України для новоствореної речі, якою є квартира в новозбудованому будинку, цивільне законодавство не містить.

2.8. Обрання належного способу захисту прав інвестора

Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, в разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України випливає, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.

Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в обєкти будівництва та визначення новоствореного майна як обєкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено.

Практика визнання права власності на об`єкти нерухомості, розміщені у введених в експлуатацію будинках та спорудах, з огляду на відсутність у позивачів можливості оформити право власності в позасудовому порядку як ефективного способу захисту порушених прав підтримується й Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), від 03 квітня 2019 року у справі № 1609/6643/12 (провадження № 14-107цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 522/102/13-ц (провадження № 14-38цс19), від 29 травня 2019 року у справі № 1609/6645/12 (провадження № 14-220цс19), від 26 червня 2019 року у справі № 761/3428/15-ц (провадження № 14-268цс19).

Отже, у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто субєкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в субєкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави, заволодіння нею таким майном право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності. Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).

2.9. Про невиконання забудовником умов договорів купівлі-продажу майнових прав

Судом у даній справі встановлено, що 21.07.2017 між забудовником ТОВ «Діалог-Плюс» і ОСОБА_1 укладено два договори купівлі-продажу майнових прав, які виконані і після відступлення позивачка ОСОБА_2 набула майнові права на квартиру. У подальшому між ОСОБА_2 і забудовником ТОВ «Діалог-Плюс» виникли спірні правовідносини щодо набуття у власність квартир, оскільки останній фактично їх не передав і не виконав умови договорів майнових прав.

Так, положеннями договорів (п. 1.4.) купівлі-продажу майнових прав компанія зобов`язалася передати покупцеві майнові права на квартиру за Актами приймання-передачі майнових прав після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта, проведення покупцем повного розрахунку. У договорі вказано, що покупець набуває право власності на майнові права після оформлення Акту приймання- передачі майнових прав та Акту приймання-передачі квартири.

Положення п. 1.4. договорів купівлі-продажу майнових прав ТОВ «Діалог-Плюс» не виконало, оскільки акти приймання-передачі майнових прав, на підставі яких ОСОБА_2 набуває право власності за договором не були передані.

Для виконання покупцем п. 1.5. (після набуття права власності на майнові права на квартиру покупець самостійно мав оформити право) ТОВ «Діалог-Плюс» у відповідності до п. 1.6. договору зобов`язався передати покупцеві: акт приймання-передачі майнових прав на квартиру; акт приймання-передачі квартири; довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру; технічний паспорт на квартиру, виготовлений сертифікованим суб`єктом, що має право проводити технічну інвентаризацію нерухомого майна; засвідчені у встановленому порядку копії таких документів:

документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - житлового комплексу;

документу, що підтверджує присвоєння житловому комплексу адреси;

в разі необхідності інші документи, передбачені чинним законодавством України;

Жодний із вказаних документів не був переданий ТОВ «Діалог-Плюс» покупцеві ОСОБА_2 , а отже забудовник не виконав положення п. 1.6. договорів майнових прав.

ТОВ «Діалог-Плюс» також не виконане положення п.п. 2.2.2. договору щодо передання покупцю майнових прав на квартиру після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію та проведення з покупцем повного розрахунку за цим договором.

Доказів виконання положення п. 6.2 договору, згідно з яким компанія після завершення будівництва та введення в експлуатацію II (другої) черги житлового комплексу, зобов`язалася повідомити покупця засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням про дату передачі майнових прав та квартири протягом 30 календарних днів з дати отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта - суду не надано.

Договорами також передбачена сама процедура передання об`єктів покупцеві.

Так, відповідно до п. 6.6. договорів, одночасно з підписанням Акта приймання-передачі квартири, сторони підписують Акт приймання-передачі майнових прав, компанія надає покупцю документи, визначені у п. 1.6. цього договору (наведені вище) та після підписання вказаних Актів, виконання інших зобов`язань, передбачених цим договором, обов`язки сторін вважаються виконаними в повному обсязі.

Згідно із п. 6.6. сторони розуміють і погоджуються, що одночасно з укладенням актів, вказаних в п.6.6. цього договору покупець зобов`язаний укласти з Компанією: договір про надання послуг з утримання житлового комплексу та прибудинкової території; договір про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Оскільки акти приймання-передачі майнових прав на квартиру та акти приймання-передачі квартири не були передані, то сторони не уклали договорів утримання майна.

2.10. Удаваний характер правочинів та прихований договір міни (бартеру)

Встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав ОСОБА_1 здійснив на користь ТОВ «Діалог-Плюс» оплату в один день 05.09.2017 два платежі 500000,00 грн і 05.09.2017 в сумі 122800,00 грн, всього 622800,00 грн.

Судом також встановлено, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і засновниками ТОВ «Діалог-Плюс» існували господарські правовідносини, що стали передумовою укладення договорів майнових прав. Домовленості передбачали обмін певними фінансовими активами, що підмінили собою розрахунки за спірне нерухоме майно. Ці правовідносини знаходяться не в площини спору у даній справі, але пояснюють мотиви поведінки позивача, третьої особи ОСОБА_1 та вказують на причини виникнення спору щодо квартир.

Як видно, ці правовідносини були предметом дослідження у кримінальному провадженні, матеріали якого були надані суду.

Показання свідка ОСОБА_104 у кримінальному провадженні містить ключові пояснення щодо фінансових аспектів угоди, причин розірвання договорів та подальших дій з активами. Зокрема, ОСОБА_47 вказує, що головною причиною здешевлення активу - придбаного ними ТОВ ВКП «Рубікс - Сервіс» стала відсутність діючого договору оренди земельної ділянки на момент укладання угоди у 2017 році. Наголошує, що ініціаторами розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав на п`ять квартир були саме вони ( ОСОБА_14 ) через те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_1 не виконали свою частину зобов`язань з 2017 року, а саме, не поновили із міською радою договір оренди землі, тому позивачці направлене повідомлення про розірвання договорів у 2018 році. Саме невиконання ОСОБА_6 і ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі-продажу корпоративних прав в частині продовження договору оренди землі, стало причиною конфлікту. Мазур стверджує, що ОСОБА_6 і ОСОБА_1 мали забезпечити продовження договору оренди земельної ділянки для компанії і Мазурам довелося вирішувати це питання самостійно, власними силами та ресурсами. Саме невиконання цього ключового пункту угоди стало підставою для Мазурів розірвати договори купівлі-продажу майнових прав на п`ять квартир в ЖК "IQ-House", які були частиною оплати.

З договору, укладеного 26.07.2017 між ОСОБА_75 і ОСОБА_6 (як продавцями) та ОСОБА_77 і ОСОБА_76 (як покупцями) купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс» вино, що його предметом є відчуження часток у статутному капіталі ТОВ ВКП «Рубік-Сервіс» і договір не містить умов продовження договору оренди земельної ділянки з Дніпровською міською радою.

ОСОБА_47 вказував, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 фактично незаконно заволоділи п`ятьма квартир, здійснивши низку незаконних дій, зареєстрували право власності на квартири, використавши підроблену печатку ТОВ «Діалог - Плюс» (на 2 мм ширшу за оригінал) та підроблений підпис колишнього директора ОСОБА_7 , який на той момент вже не обіймав цю посаду. Ці підроблені документи були використані для проведення реєстраційних дій через нотаріуса.

ОСОБА_47 під час допиту наголошував на тому, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 перевертають ситуацію перед правоохоронними органами, видаючи себе за «потерпілих», щоб уникнути відповідальності та врегулювання господарського конфлікту та умисно перешкоджають проведенню судової експертизи підроблених документів, які вже надані до суду.

Із допитів свідків ОСОБА_104 , ОСОБА_6 ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, допиту свідків ОСОБА_104 , ОСОБА_7 та інших доказів суд доходить висновку про те, що ТОВ «Діалог - Плюс» і ОСОБА_1 уклали правочини про продаж нерухомого майна (квартир), яким хотіли намагалися приховати договір міни або бартеру (стаття 715 ЦК України). По суті, відбувався обмін одного активу на інший: корпоративні права ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» (з боку ОСОБА_6 і ОСОБА_1 ) обмінювалися на майнові права на шість квартир в ЖК "IQ-House" (з боку ОСОБА_120 ). Щоб приховати цю операцію, сторони оформили її як кілька окремих договорів купівлі-продажу: договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» за номінальною вартістю та договори купівлі-продажу майнових прав на шість квартир.

Свідчення ОСОБА_6 чітко описують порядок руху коштів, а саме, ОСОБА_121 перерахували гроші за корпоративні права на рахунки ОСОБА_6 і ОСОБА_80 , після чого ті негайно повернули ці ж кошти на рахунок ТОВ «Діалог-Плюс», нібито в якості оплати за квартири. Це підтверджує, що реальної оплати квартир "живими" грошима не було, а сам порядок переказу коштів узгоджується із поясненнями засновників товариств у кримінальному провадженні та під час розгляду даної справи. Фактично ТОВ «Діалог-Плюс» розрахувалося квартирами за корпоративні права на ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс».

Відповідно до статті 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором може бути встановлений обмін майна на роботи (послуги). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору міни.

За статтею 235 ЦК України удаваний правочин це правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Юридично відносини сторін мали б регулюватися нормами про договір міни як би засновники ТОВ «Діалог-Плюс» спочатку набули права власності на спірні квартири і як власники розрахувалися б ними або ж іншими правочинами (змішаними), а не купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

У показаннях свідків ОСОБА_104 і ОСОБА_6 причина розірвання договорів кардинально різняться. За версією ОСОБА_104 причиною стало істотне порушення договору з боку ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , які не виконали зобов`язання продовжити договір оренди земельної ділянки, але не змогли цього зробити. За версією ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (який давав пояснення і в судовому засіданні під час розгляду справи) причина зовсім інша. Він стверджує, що ще у травні 2017 року ОСОБА_14 самі взяли на себе зобов`язання продовжити договір оренди, погодившись на зменшення вартості ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» з 350 тис. доларів США до 310 тис. доларів США. За його словами, договір оренди був успішно продовжений рішенням міськради від 19 липня 2017 року. Таким чином, з його боку жодних порушень не було, а розірвання договорів Мазурами було безпідставним і частиною шахрайської схеми з метою заволодіти і підприємством, і квартирами.

2.11. Щодо підстав внесення записів про припинення права власності встановлення вини державного реєстратора

У постанові слідчого від 24.12.2021, якою кримінальне провадження №0000020 від 01.04.2024 закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, вказано що органами правопорядку встановлено факт незаконного заволодіння нерухомим майном - вищевказаними квартирами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_32 шляхом складання завідомо підроблених документів, несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, вчинених державним реєстратором Третяк Т.В. у змові із іншими особами.

Слідчим констатовано, що 16.11.2018 приватним нотаріусом Лозенко В.В. потерпілим та цивільним позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_2 оформлено згідно документів, наданих ТОВ «Діалог-Плюс», право власності на квартири. Оцінку вказним документам, на підставі яких зареєстроване право власності не надано, гне дивлячись на те, що у кримінальному провадженні встановлено , що ці документи (акти) не підписані, а на них міститься кліше. Оцінку повноваженням особи, яка їх підписала не надано.

Але ж у даному кримінальному провадженні фактично не встановлено та не підтверджено належними і допустимими доказами вчинення протиправних дій жодної особи. Кримінальне провадження закрите за відсутністю складу злочину.

Суд звертає увагу на те, що аргумент щодо незаконного заволодіння квартирами слідчий пов`язує із «складанням завідомо підроблених документів, несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, вчинених державним реєстратором Третяк Т.В. у змові із іншими особами».

Разом із тим, матеріали не містять відомостей ані про складання завідомо підроблені документи, ані про несанкціоновані зміни інформації в автоматизованій системі, ані про зловживання повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди.

Більш того, у постанові наявне посилання на те, що державному реєстратору Третяк Т.В. повідомлено про підозру зовсім в іншому кримінальному провадженні. Так, вказано «22.11.2019 в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 державному реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України».

Ані матеріалів цього кримінального провадження, ані остаточного рішення по ним суду не надано.

Вина ОСОБА_8 , як і вина будь-яких інших осіб, що здійснили як реєстрацію права власності так і його скасування не доведена в судовому порядку, досудове розслідування зупинене. За яких обставин відбулося скасування 04.12.2018 в період з 21-00 до 22-00 год. державним реєстратором Третяк Т.В. від імені ОСОБА_2 або ж іншої особи скасування права власності на п`ять квартир не встановлено. Державного реєстратора Третяк Т.В. повідомлено про підозру у вчиненні одразу кількох кримінальних правопорушень: ч. 3 ст. 365-2 КК України (зловживання повноваженнями); ч. 3 ст. 362 КК України (несанкціонована зміна інформації в автоматизованих системах); ч. 2 ст. 358 КК України (підроблення документів).

Але самої підозри державному реєстратору Третяк Т.В. суду не надано. То навіть, якщо припустити, що воно було скасовано саме ОСОБА_8 , то які мотиви її дій та обставини скасування (на чиє прохання, у змові з якими особами, чи була неправомірна вигода та від кого) суду невідомо.

Представник позивачки ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні вказували, що була «схема» повернення і реєстрації квартир, але що саме за «схема», чиї саме дії слід кваліфікувати як протиправні, не вказував.

Варто зауважити, що слідчий вказав у постанові, що потерпілі «самостійно встановили», що нібито ОСОБА_2 04.12.2018 у період з 21 -00 до 22-00 годин подала заяву державному реєстратору Третяк Т.В. заяви про скасування права власності на квартири.

Проте оригіналів паперових документів на підставі яких ОСОБА_8 нібито діяла, скасовуючи право власності за ОСОБА_2 - не знайдено. Зокрема, відсутня заява від ОСОБА_2 про відмову від права власності, почеркознавча експертиза цих документів не проведена. В державному реєстрі також відсутні скан-копії цих документів.

На думку представника позивачки ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_1 ТОВ «Діалог-плюс» є винним у вчиненні такої «схеми». У поясненнях ОСОБА_1 детально розповів, що 21.11.2018 в ЄДР зареєстрована зміна директора ТОВ «Діалог-Плюс» з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_122 , яка на підприємстві не працювала, на підставі довіреності, виданої ОСОБА_7 01.11.2018. Не зрозуміло, чому цю реєстрацію не зробив сам ОСОБА_5 , який був раніше судимим за корисливі злочини, у своєму допиті свідком 14.08.2020 надав свідчення знає лише назву ТОВ «Діалог-Плюс» нічого про діяльність підприємства йому не відомо і будучи у нетверезому стані за винагороду передав комусь свій паспорт та підписав декілька документів. Уважав, що це їм посадові особи ТОВ «Діалог-плюс» надали підроблені ними документи, що засновники ОСОБА_14 не могли продати ОСОБА_5 , ураховуючи його особу, свої частки статутного капіталу ТОВ «Діалог-Плюс», що засновники ТОВ «Діалог-Плюс» брати ОСОБА_14 планували зареєструвати їх квартири на своїх родичів, підприємство переоформити на сторонню людину та ліквідувати та інше.

Але ж вказує, що 28.11.2018 ОСОБА_2 сама звернулась до поліції із заявою про закриття відкритого ними кримінального провадження, а у січні 2019 року вони зрозуміли, яку шахрайську схему здійснили брати ОСОБА_14 . Після того, потерпіла ОСОБА_2 не оскаржувала постанову про закриття кримінального провадження. Інших матеріалів про те, чи були продовжене досудове розслідування по цим аргументам суду не наданою

Так само, доказів того, що ОСОБА_5 або інші особи притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 205-1 КК України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців) не надано.

Жодній особі - ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_34 , ОСОБА_5 у жодному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні протиправних дій щодо перереєстрацією квартир, у тому числі у змові з державним реєстратором Третяк Т.В., яка натомість виконала лише механічну функцію, вносячи відомості до реєстру про скасування реєстрації права за ОСОБА_2 .

Згідно з принципом презумпції невинуватості (стаття 62 Конституції України), особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Разом із цим, у даній цивільній справі доведеним належними і допустимими доказами є факт реєстрації права власності на квартири на підставі підроблених документів - за правочином, який не був укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «Діалог-плюс».

2.12. Про добросовісність кінцевих набувачів

Загальні принципи та презумпція добросовісності

Вирішуючи питання про витребування спірного майна, суди повинні передусім перевіряти добросовісність набувача майна. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема добросовісно (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (пункт 40)). На необхідності оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц,

Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності / недобросовісності набувача, що суттєво як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, не можуть вважатися такими, що відповідають вимозі законності втручання у право мирного володіння майном.

Отже, від недобросовісного набувача майно може бути витребувано у всіх випадках, однак від добросовісного - лише після перевірки добросовісності/недобросовісності, що є суттєвим для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Як висновувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 року у справі № 907/50/16 за змістом частини 5 статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 можливість власника реалізувати його право витребувати майно з володіння добросовісного набувача (тобто того, який не знав і не міг знати про те, що набуває майно, яке особа не мала права йому відчужувати) згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі (оплатно, безвідплатно) добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник може витребувати майно з володіння добросовісного набувача, який придбав його за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, є вичерпним (пункти 1-3 частини першої статті 388 ЦК України).

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

Вирішуючи питання про витребування земельної ділянки, суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності, насамперед, володільця цього майна. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків. Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (пункти 37, 38), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 52), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20(пункт 40),).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 вказувала, що втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання.

Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), пункт 68, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07), пункт 45).

Згідно із правовим висновком у постанові КГС ВС від 11.03.2025 у справі № 922/647/22 добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.

Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно із правовим висновком у постанові КГС ВС від 16.04.2025 у справі № 910/17006/23 особа може бути визнана добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений за відсутності у продавця права на відчуження.

Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, в якої він придбав річ, не мала права її відчужувати. Отже, набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння.

Набувач є недобросовісним, якщо річ набута ним злочинним шляхом.

Таким чином, власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за сукупності трьох умов:

а) набувач має бути добросовісним набувачем - він не повинен знати, що купує майно не у власника;

б) майно має бути отримане за відплатним договором;

в) власник має втратити володіння цим майном з власної волі.

Як вказано у п. 5.60, 5.61 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі 908/976/19, якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача, крім приписів ЦК України, слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункти 37), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.45), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 53)). Отже, якщо добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, то вона вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 54).

Відповідно до статті 215 ЦК України підставами недійсності правочину можуть бути не лише перелічені підстави, а й інші обставини, які свідчать про недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Воля боржника при укладенні фраудаторного правочину обумовлена наявністю у нього неправомірної та недобросовісної мети, проте вона усвідомлено спрямована на виведення майна з володіння боржника, перехід прав на таке майно до інших (пов`язаних) осіб задля приховання його від кредиторів, убезпечення від включення до ліквідаційної маси боржника тощо. У зазначеному випадку власник свідомо порушує засади (принципи) цивільного законодавства та зловживає своїм правом шляхом відчуження майна на шкоду кредиторам, і його воля спрямована саме на це.

Укладаючи фраудаторний правочин, боржник свідомо бажає настання правових наслідків у вигляді вибуття відповідного майна з його володіння. Набувач такого майна, який безпосередньо пов`язаний з боржником або з інших обставин не міг не знати про фраудаторний характер правочину, є недобросовісним набувачем.

У разі подальшого відчуження набувачем отриманого на виконання фраудаторного правочину майна на користь іншої особи, яка не є пов`язаною з боржником та водночас не обізнана про придбання майна в особи, що не мала права його відчужувати, такий добросовісний набувач не повинен приймати на себе тягар неправомірних і недобросовісних дій боржника та його недобросовісного контрагента, пов`язаних із вчиненням правочину на шкоду кредиторам та виведенням майна тощо.

Визнання фраудаторного правочину недійсним не є безумовною підставою для витребування відчуженого за ним майна з володіння останнього набувача. Необхідною передумовою для цього є встановлення обставин щодо недобросовісності саме цього набувача.

Водночас недобросовісність наміру (мотиву) дій власника - боржника при укладенні визнаного судом недійсним правочину щодо відчуження майна (якщо воно відбулось за його бажанням) не може бути достатньою підставою для витребування майна у добросовісного набувача за останнім правочином в порядку статті 388 Цивільного кодексу України.

Натомість презюмування відсутності волі власника на відчуження майна за недійсним правочином, незалежно від підстав недійсності, матиме наслідком необґрунтоване розширення окресленого частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України кола випадків, за яких майно може бути витребувано від добросовісного набувача.

Як наслідок, добросовісний набувач перебуватиме в невигідному становищі порівняно з недобросовісним власником (який не дотримався вимог закону при укладенні правочину, спрямованого на відчуження майна). Отже, на такого набувача, попри його добросовісність, буде покладено індивідуальний і надмірний тягар, пов`язаний з втратою майна та необхідністю шукати способи компенсації своїх втрат (зокрема витрат на придбання майна, на його утримання, збереження, а також поліпшення відповідно до положень статті 390 Цивільного кодексу України). Водночас можливість застосування положень статті 330 Цивільного кодексу України буде значною мірою необґрунтовано обмежена.

Наведене не сприятиме забезпеченню принципу правової визначеності як невід`ємної складової верховенства права, а також може призвести до невиправданого та непропорційного втручання у мирне володіння майном добросовісної особи, що набула його за відплатним правочином. При цьому таке втручання буде здійснено на користь особи, що діяла недобросовісно, зловживаючи своїм правом (адже арбітражний керуючий та кредитори при зверненні з відповідним позовом передусім діють в інтересах боржника), що матиме наслідком порушення справедливого балансу інтересів.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі - Конвенція) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Водночас визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У статті 41 Конституції України також закріплено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Вказаному праву кореспондує встановлений статтею 400 Цивільного кодексу України обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісного набувача набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності. Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване в нього.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 виснувала про важливе значення належної перевірки обставин, які свідчать про добросовісність або недобросовісність набувача як для застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна як такого, що може вважатися відповідним нормам справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2022 у справі № 461/12525/15-ц також зазначила, що суди, розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 Цивільного кодексу України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо.

Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2018 ОСОБА_4 05.12.2018 придбала у ТОВ «Діалог-Плюс» спірну квартиру АДРЕСА_11 за 950000,00 грн за домовленістю сторін (а.с. 186 187 т. 1).

На підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2019 ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 за 830829,00 грн. спірну квартиру АДРЕСА_8 у ОСОБА_4 та того ж дня зареєстрував за собою право власності (а.с. 184, 185 т. 1).

Кінцевий набувач ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку набуттю ОСОБА_4 05.12.2018 у ТОВ «Діалог-Плюс» квартири 291, суд, аналізуючи ті матеріали справи й докази, які є у розпорядженні суду, що були предметом безпосереднього дослідження, ураховує, що ОСОБА_4 у своїх свідченнях підтвердила, що дійсно є тещею ОСОБА_104 , одного з засновників ТОВ «Діалог-Плюс», хоча доказів їх родинного зв`язку і не надано, але це й не спростовано. Водночас, юридично ОСОБА_4 є стороннім покупцем, вона не є афілійованою особою стосовно ТОВ «Діалог-Плюс». Матеріали справи не містять доказів того, що вона була дотичною до господарської діяльності ТОВ «Діалог-Плюс» або ж знала про тривалий конфлікт між її зятем та ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , що тривав з 2018 року, зокрема, про розірвання договорів з ОСОБА_1 , існування прав третіх осіб на ці квартири й була заінтересована разом із ОСОБА_77 на позбавлення будь-кого майна. Доказів того, що ОСОБА_4 не мала можливостей придбати квартиру, не мала на те коштів на надано. У кримінальному провадженні допитана як свідок. Доказів їх змови матеріали кримінального провадження також не містять, вони обидва допитані як свідки.

ОСОБА_4 , набуваючи оплатно квартиру у ТОВ «Діалог-Плюс» покладалася на дані з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Це підтверджено договором купівлі-продажу від 05.12.2018, згідно з п. 1.2 якого право власності продавця ТОВ «Діалог-Плюс» було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того ж дня 05.12.2018 (запис №29270847). Цей запис про право власності на квартиру був єдиний, без обтяжень, право зареєстроване безпосередньо, як й право на багато інших квартир, за ТОВ «Діалог-Плюс». Напередодні купівлі квартири були зроблені адвокатські запити, з яких стало відомо, що договори з попереднім власником майнових прав ОСОБА_2 розірвані ще 01.10.2018 через неналежне виконання умов, про що її було повідомлено. Зазначене вказує на те, що ОСОБА_4 через представників, професійних адвокатів, переконалася, що попередні претенденти на майно втратили свої права, а забудовник повернув квартири у вільний продаж. Вона купувала актив, вільний від прав третіх осіб. Договір купівлі-продажу від 05.12.2018 укладено в письмовій формі, нотаріально посвідчено, містить усі істотні умови, зокрема ціну у 950 000,00 грн. Пункти 4.2. та 4.5. договору прямо підтверджують, що сторони розуміють його суть, ціна відповідає їх волевиявленню, а правочин не є фіктивним чи удаваним.

Крім того, ОСОБА_4 були придбані ще дві квартири у будинку АДРЕСА_10 . Так, квартира АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу з ТОВ «Діалог «Плюс» від 06.12.2018, квартира АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу з ТОВ «Діалог «Плюс» від 05.12.2018. Остання на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2019 ОСОБА_4 також відчужила її ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що представником ОСОБА_4 заявлялося клопотання про долучення копій прибуткових касових ордерів на підтвердження оплати ОСОБА_4 за квартири, але за клопотанням представника позивачки ці докази не прийняті до уваги, оскільки подані із пропуском, встановленим процесуальним законом для подання доказів (а.с. 13 - 47 т. 5).

Кінцевий набувач ОСОБА_3 .

Надаючи оцінку набуттю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_6 , суд констатує, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, адже доказів зворотного суду не надано. Представником позивачки лише здійснено припущення щодо його недобросовісності у набутті спірної квартири й доказів цього не представлено. Як видно із договору купівлі-продажу від 26.04.2019 ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_6 у ОСОБА_4 , яка на той момент вже понад чотири місяці була зареєстрованою власницею майна. Квартира придбана із урахуванням даних з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право на квартиру на тоді ніким не оскаржувалось протягом тривалого часу. Квартира не перебувала під обтяженнями, відомостей про судові спори щодо квартири АДРЕСА_6 станом на квітень 2019 року були відсутні. Уперше позов ОСОБА_2 подала лише у липні 2019 року. Отже, ОСОБА_3 не міг і не повинен був знати про конфлікт, що виник у 2018 році між ТОВ «Діалог-Плюс» та ОСОБА_1 . Квартира придбана у фізичної особи, яка не була стороною спору або афілійованою особою ТОВ «Діалог-Плюс».

2.13. Розмежування принципів доказування у кримінальному та цивільному провадженнях

Під час розгляду справи представник позивача вказував по наявність якоїсь «певної свідомої схеми», що позивачка ставить під сумнів добросовісність набувачів, відчуження та ліквідацію ТОВ «Діалог-Плюс» а саме, що ОСОБА_4 є недобросовісним набувачем, бо існують родинні зв`язки, а щодо ОСОБА_3 , то позивачка не обізнана, чи є він добросовісним.

Оцінюючи дії забудовника ТОВ «Діалог-Плюс», його засновників, правовідносини з третьою особою у справі ОСОБА_1 і з позивачкою, суд зважає на наступне.

Представник позивачки ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_1 упродовж всього розгляду справи посилалася на ряд порушень умов договору саме з боку ТОВ «Діалог-плюс», вважали, що саме засновники цього товариства є винними тому, що позивачка не набула права власності на квартири, вказували на наявність якоїсь «схеми», її можливих суб`єктів. Проте у кримінальному провадженні не доведено, хто використав печатку ТОВ «Діалог - Плюс» та хто поставив факсиміле підпису колишнього директора ОСОБА_7 , який на момент підписання актів вже не обіймав цю посаду. Ці підроблені документи були використані для проведення реєстраційних дій через нотаріуса.

Втім, як було вказано, у справі доведеним є факт реєстрації права власності на квартири на підставі підроблених документів правочинів передання майнових прав і правочинів передання квартир, які не були укладені між ОСОБА_2 і ТОВ «Діалог-плюс».

Натомість вина державного реєстратора, як і вина будь-яких інших осіб, що здійснили скасування реєстрації права власності не доведена. Позивачка не надала суду доказів того, що скасування її права власності відбулося на підставі підробленої заяви, що вона не сама подала заяву про скасування права власності. Жодних міркувань і доказів того, що відповідачі - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 набули право протиправно, недоброчесно, перебуваючи у злочинній змові з державним реєстратором, іншими особами та їх дії слід кваліфікувати як недоброчесні або ж кримінально карані суду не доведено.

Тому застосування вимог статті 387 ЦК України також неможливе.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2022 у справі № 442/3912/19 (провадження № 51-6128км21) звернув увагу на ті ознаки, які відрізняють шахрайство (ст. 190 КК України) від цивільно-правових деліктів.

Шахрайство (стаття 190 КК України) слід відмежовувати від цивільно-правових деліктів з урахуванням того, що отримання майна з умовою виконання зобов`язання може бути кваліфіковано як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати.

Якщо одна сторона договору, яка отримала передоплату, беручи на себе зобов`язання за цим договором, почала виконувати його умови, розпочавши певні роботи, у тому числі за власні кошти, однак припинила це робити через конфлікт із потерпілим, то це свідчить про відсутність ознак шахрайства та вказує на наявність цивільно-правових відносин між сторонами договору.

Водночас, відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати.

Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство.

У даній справі судом встановлено, що між сторонами ТОВ «Діалог-Плюс» і ОСОБА_1 були укладені договори майнових прав не просто з метою придбання майна, а ці договори фактично були умовою плати ТОВ «Діалог-Плюс» за орендовану ТОВ ВКП «Рубікс-Сервіс» земельну ділянку для будівництва ТОВ «Діалог-Плюс». Судом встановлено, що ТОВ «Діалог-Плюс», ОСОБА_6 . ОСОБА_1 уклали правочини про продаж квартир, яким намагалися приховати договір бартеру.

У своєму допиті як свідка у кримінальному провадженні та під час розгляду ОСОБА_47 вказував на те, що саме ОСОБА_6 і ОСОБА_1 використали підроблені документи з метою незаконної реєстрації права власності на п`ять квартир в ЖК "IQ-House", використавши підроблену печатку ТОВ «Діалог - Плюс», підроблений підпис колишнього директора ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_7 , який на момент реєстрації вже був звільнений. Ці дії були вчинені через нотаріуса ОСОБА_125 .

Водночас, кримінальне провадження не підтверджує реального умислу жодної з фізичних осіб - ОСОБА_104 , ОСОБА_74 , ОСОБА_6 . ОСОБА_1 , спрямованого на заволодіння майном (земельною ділянкою і квартирами), бо в цьому кримінальному провадження, у якому ОСОБА_6 і ОСОБА_1 намагалися довести факт шахрайства з їх квартирами з боку засновників ТОВ «Діалог-Плюс», а засновники намагалися це спростувати і довести факт шахрайства (крадіжки) квартир з боку ОСОБА_6 і ОСОБА_1 закрите за відсутністю складу злочину. Жодній особі про підозру не повідомлено. Осіб, які надавали документи для реєстрації прав не встановлено. А постанову про закриття кримінального провадження не оскаржено і не скасовано.

Відтак, склад кримінального правопорушення, який би доводив ті обставини, на які посилалися наведені особи як свідки у цьому кримінальному провадженні не доведені. Не надано суду і у даній справі доказів вчинення протиправних дій стосовно реєстрації права власності на спірні квартири та скасування реєстрації цього права. Висновком експерта беззаперечно встановила, що акти приймання-передачі від 14.11.2018, на підставі яких нотаріус провів реєстрацію, містять факсимільний підпис та відтиск підробленої печатки, при тому, що відповідальність за достовірність документів, поданих для реєстрації, несе заявник, тобто сама ОСОБА_2 . Доводи позивачки ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_1 про протиправні дії щодо скасування реєстрації права на квартир (якої по суті початково не існувало) іншими , аніж позивачкою, особами, є припущеннями. Позивачка вказує, що державний реєстратор Третяк Т.В. скасувала державну реєстрацію права власності, не перевіривши повноваження особи, яка подала заяву, не внесла до Реєстру сканованої копії даної заяви. Проте позивачка не надала жодного доказу, що скасування її права власності державним реєстратором Третяк Т.В. відбулося саме у такий спосіб або на підставі підробленої заяви. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 зупинене, її вина не доведена, а самих матеріалів суду не надано. Відомостей про те, на якій підставі державному реєстратору Третяк Т.В. обмежено/заблоковано доступ до ЄДР, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також не надано. Відповідних клопотань з цього приводу суду не заявлялося.

Окрім того, поза увагою досудового розслідування за складом кримінального правопорушення, кваліфікованого як шахрайство залишені правовідносини, що складися між засновниками товариств ТОВ «Діалог-Плюс» і ТОВ ВКП «Рубік-сервіс», стосовно набуття позивачкою квартир у рахунок відчуження її чоловіком корпоративних прав ТОВ ВКП «Рубік-сервіс» та розрахунки за ці квартири, що здійснені фактично за кошти засновника ТОВ «Діалог-Плюс» ОСОБА_74 , які він скерував на рахунок позивачка, а та майже одразу направила їх на придбання квартир. Такі дії безумовно впливають на встановлення мотивів поведінки учасників кримінального провадження та кваліфікацію їх дій, що у подальшому могли б бути покладені у мотиви визнання недійсним правочинів та оцінку доброчесності поведінки кінцевих набувачів квартир.

Суд наголошує на тому, що суд цивільний, що обмежений позовними вимогами та матеріалами цивільної справи, не може перебирати на себе функцію досудового розслідування у кримінальному провадженні, коли ряд протиправних дій, що є саме кримінально караними і встановлення умислу на вчинення злочину щодо реєстрації права має встановити саме слідчий чи прокурор, або ж кримінальний суд своїм вироком.

У касаційній скарзі позивачка посилалася на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), згідно із якою в разі виконання інвестором власних інвестиційних зобов`язань після завершення будівництва об`єкта інвестування відповідно до вимог закону майнові права інвестора трансформуються у право власності, яке підлягає державній реєстрації за інвестором як первісним власником. Оскільки після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник позбавлений права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи. Таким чином, інвестор наділений правом вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має.

Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16, від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Отже, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Заявниця посилалася у касаційній скарзі і на постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), згідно із якою за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Суд, беручи до уваги посилання позивачки на вищенаведену постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), звертає увагу на мотиви, з яких виходила Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи рішення про задоволення позову, та застосовані норми права. Верховний Суд урахував, що у цій справі було встановлена і нікчемність укладених договорів між забудовником та відповідачем. Твердження відповідача про те, що суди безпідставно позбавили його як добросовісного набувача права власності на законно придбане житлове приміщення, спростовувалися наявністю кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, де позивачку залучено як потерпілу; наявністю у провадженні суду кримінального провадження за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364-1, частиною другою статті 366 КК України, потерпілою у якому також є ОСОБА_1; а також висновком експерта у кримінальному провадженні, яким встановлено, що підписи у документах, підписаних між відповідачем і забудовником виконані відповідачем. Крім того, матеріали справи не містили доказів того, що на виконання умов договорів відповідачем були внесені грошові кошти на погашення пакета облігацій у рахунок оплати вартості нерухомого майна, що могло підтвердити реальність оспорюваних договорів; також правомочність укладених позивачем договорів під час судового розгляду сторонами не оспорювалась. Разом із тим за показами свідків, що містяться в матеріалах справи, брокером з продажу квартир у будинку, де знаходиться спірна квартира, була покійна мати відповідача, яка в повній мірі володіла інформацією щодо вільних квартир у будинку, а також щодо належності спірної квартири позивачки, проте сприяла відповідачу в переоформленні квартири на іншу особу. Крім того, містяться свідчення, що позивачка постійно користувалась спірною квартирою як власник, робила ремонт, облаштовувала її.

Тобто, судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі досліджено було у цій справі зазначені докази та достовірно встановили незаконність отримання відповідачем права на спірну квартиру.

Повертаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказував, суди попередніх інстанцій не дослідили підстав для скасування раніше зареєстрованого права власності за позивачкою на спірні об`єкти нерухомого майна, що має вирішальне значення для правильного вирішення цього спору.

У позові позивачка вказувала, що на її думку, посадові особи ТОВ «Діалог-Плюс» разом з державним реєстратором Третяк Т.В. здійснили шахрайські дії щодо позивачки та заволоділи її майном.

Переглядаючи знову справу, суд дійшов висновку, що як обставини набуття права власності позивачкою на квартири так і протиправність набуття їх у власність відповідачами не встановлено, адже відповідних доказів суду не надано. Представник позивача у судовому засіданні вказував неодноразово, що державний реєстратор Третяк Т.В. не передала на зберігання матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації права власності та відмови від реєстрації правова власності ОСОБА_2 , але суду відповідних доказів не надано. Кримінальне провадження №0000020 від 01.04.2024 за ознаками ст. 190 КК України, що розпочате за заявою потерпілої ОСОБА_2 не містить таких доказів і воно до того ж закрите, а інше кримінальне провадження № 0000190, у якому 22.11.2019 державному реєстратору Третяк Т.В. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України суду не надано.

Представник позивачки вказував, що існують ще інші кримінальні провадження № 0000144, № 0000190 за ч. 3 ст. 365-2 КК України та № 0000528 за ч. 3 ст. 365-3 КК України. 23.11.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру, обрано запобіжних захід - тримання під вартою. 26.11.2019 її оголошено у розшук.

За результатами моніторингу судом відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, даних про обставини вказаних кримінальних проваджень, у тому числі щодо внесення державним реєстратором Третяк Т.В. до державного реєстру відомостей за підробленими документами, без перевірки повноважень, судом не встановлено, як і даних про тимчасові доступи, підстави обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тощо.

2.14. Висновки про фактичні підстави позову та спосіб захисту

Між позивачкою і забудовником не вирішувався спір про право на майнові право на квартири, адже ТОВ «Діалог-Плюс» порушено ряд умов договору про майнові права на квартири, майно не було передане у власність покупця. Між ТОВ «Діалог-Плюс» і ОСОБА_2 не підписані договори про надання послуг з утримання житлового комплексу та прибудинкової території та договорів про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання. Цей спір мав би вирішуватися із застосуванням такого способу захисту права як визнання права власності на об`єкти нерухомості, розміщені у введених в експлуатацію будинках та спорудах, з огляду на відсутність у позивачів можливості оформити право власності в позасудовому порядку як ефективного способу захисту порушених прав, що підтримується й Великою Палатою Верховного Суду (наведено вище).

З огляду на те, що право власності зареєстроване за позивачкою на підставі неукладеного правочину, а потім ще й скасоване за невстановлених у справі обставини, то позивачка як не власник майна, не може пред`являти віндикаційний позов як власник нерухомого майна. Тому застосування у даному випадку статті 388 ЦК України неможливе.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (постанова Верховного Суду від 14.07.2021р. у справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20).

Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 17.08.2021р. у справі № 910/19210/15.

Одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимі докази). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, позовна заява як й інші матеріали справи, не містять жодних фактичних підстав для застосування судом статті 388 ЦК України до спірних правовідносин.

Після того як справа була передана на новий розгляд Верховним Судом, під час нового розгляду представник позивачки ОСОБА_2 посилалася на ряд нових обставин, які не були покладені у підстави первинного позову, зокрема, на обставини, що були встановлені у кримінальному провадженні № 0000020 від 01.04.2024 за ознаками ст. 190 КК України, вважав, що саме засновники ТОВ «Діалог - Плюс» є винними тому, що позивачка не набула права власності на квартири, вказували на наявність «схеми». Вказував на ознаки фраудаторності правочинів. Крім того, у справі була проведена судова почеркознавча експертиза, якою встановлений факт відсутності підпису уповноваженої особи на актах приймання-передачі майнових прав і квартир позивачці, а також встановлені інші обставини. У підставах позову позивачкою не зазначено про її оцінку, відповідачів (кінцевих набувачів) як добросовісних чи не добросовісних, що зумовлює самі підстави позову і, як наслідок, застосування норм статті 387 чи статті 388 ЦК України.

Судом вище наведено , що воля боржника при укладенні фраудаторного правочину обумовлена наявністю у нього неправомірної та недобросовісної мети, проте вона усвідомлено спрямована на виведення майна з володіння боржника, перехід прав на таке майно до інших (пов`язаних) осіб задля приховання його від кредиторів, убезпечення від включення до ліквідаційної маси боржника тощо. У зазначеному випадку власник свідомо порушує засади (принципи) цивільного законодавства та зловживає своїм правом шляхом відчуження майна на шкоду кредиторам, і його воля спрямована саме на це.

Укладаючи фраудаторний правочин, боржник свідомо бажає настання правових наслідків у вигляді вибуття відповідного майна з його володіння. Набувач такого майна, який безпосередньо пов`язаний з боржником або з інших обставин не міг не знати про фраудаторний характер правочину, є недобросовісним набувачем.

У разі подальшого відчуження набувачем отриманого на виконання фраудаторного правочину майна на користь іншої особи, яка не є пов`язаною з боржником та водночас не обізнана про придбання майна в особи, що не мала права його відчужувати, такий добросовісний набувач не повинен приймати на себе тягар неправомірних і недобросовісних дій боржника та його недобросовісного контрагента, пов`язаних із вчиненням правочину на шкоду кредиторам та виведенням майна тощо.

Але у даній справі позивачам, навіть із використанням тих матеріалів кримінального провадження які були досліджені, не доведено, що була неправомірна та недобросовісна мета, наприклад, у боржника (у даному випадку це ТОВ «Діалог-Плюс», яке не виконало умови договорів купівлі-продажу майнових прав і не передало квартири позивачці), спрямована на позбавлення права позивачки майнових прав саме у той спосіб, на якому наголошувала позивачка надання посадовими особами ТОВ «Діалог-Плюс» підроблених актів приймання-передачі та організації ними ж скасування реєстрації права власності на квартири.

Договори на сьогодні з ТОВ «Діалог-Плюс» є чинними, судом недійсними не визнані.

Суд наголошує, що для застосування судом норм статей 387, 388 ЦК України позивачем мають бути надані відповідні докази порушеного права, незаконного вибуття майна з її володіння та (для застосування статті 388 ЦК) недобросовісної поведінки кінцевих набувачів майна.

Позивачка не змінювала підстави позову, не зверталася до суду із відповідним клопотанням щодо доцільності зміни початкових вимог та клопотаннями про витребування необхідних для доведення її позиції доказів.

2.15. Висновок суду по суті спору

З урахуванням того, що судом встановлено, що акти приймання-передачі, на підставі яких ОСОБА_2 16.11.2018 зареєструвала право власності на квартири є неукладеними правочинами, а ОСОБА_2 не набула статусу власника через неукладеність правочинів, вона не може використовувати юридичний інструмент, призначений для власника шляхом пред`явлення позову про витребування майна з незаконного володіння. Позивачка є власником майнових прав, однак не набувала права власності на квартири. Суд дійшов висновку, що обставини набуття права власності позивачки на квартиру і протиправності скасування записів про право власності не встановлено, адже відповідних доказів суду не надано.

Зважаючи на позицію Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) щодо права вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи, то суд зауважує, що така вимога має корелюватися із доведенням недобросовісної поведінки кінцевого набувача майна. У даній справі суду не представлено доказів того, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали квартири за відплатними договорами є недобросовісними набувачами, а їх правочини учинені із застосуванням фраудаторної конструкції вибуття майна з метою ухилення від виконання договірних зобов`язань перед позивачкою.

З урахуванням викладено, позовні вимоги про визнання права власності на квартири та про їх витребування з чужого володіння не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПУ України інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 1 ч. 3 цієї статті п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору із відповідачів не стягуються.

Щодо витрат на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За складання експертного висновку відповідачкою ОСОБА_4 сплачено 18174,72 грн (а.с. 157 т. 5).

З урахуванням того, що заперечення відповідачки покладені в основу мотивів відмови у позові, то за правилами ч. 2 ст. 141, ч. 6 ст. 139 ЦПУ України із позивачки на користь відповідачки ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на оплату за проведення експертизи у розмірі 18174,72 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи - ОСОБА_1 , державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяна Василівна, ОСОБА_5 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату за проведення експертизи у розмірі 18174,72 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складений 17 жовтня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова