Провадження №2-з/367/146/2025
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

29 вересня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

01 жовтня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подана заява про забезпечення позову в даній справі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 жовтня 2025 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики розподілено на суддю Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В.

Згідно з актом від 06 жовтня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики передано судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. 06 жовтня 2025 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. Сума позовних вимог складає 3 615 846 (три мільйони шістсот п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 00 копійок, судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Вказує, що відповідач ОСОБА_3 вчасно не погасила заборгованість, при цьому уникає зустрічей та не вживає заходів щодо погашення заборгованості, а відтак у позивача є достатні підстави стверджувати, що лише накладення арешту на нерухоме та рухоме майно відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі.

Крім цього, представник позивача зазначає, що 01 жовтня 2025 року відповідач зателефонувала позивачу та повідомила, що їй відомо про перебування вищевказаної справи в провадженні Ірпінського міського суду Київської області, тому поки не відкрито провадження у справі та не накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності, а саме квартиру та транспортний засіб відповідач буде вчиняти дії щодо відчуження даного майна третім особам.

Стверджує, що на даний момент у позивача є всі підстави стверджувати про ймовірність передачі відповідачем наявного у неї майна, яким вона володіє на праві приватної власності третім особам, а відтак такі дії відповідача в подальшому унеможливлять виконання рішення суду.

Вказує, що позивачу відомо, про те, що відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить нерухоме майно, квартира загальною площею 41,4 кв.м., житлова площа 13,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та рухоме майно, автомобіль марки Nissan, модель Juke, тип: легковий автомобіль, білого кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначає, що відповідно до звіту про оцінку майна, а саме квартири загальною площею 41,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість об`єкту становить 2 054 328 (два мільйони п`ятдесят чотири тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Крім того, зазначає, що відповідно до звіту про експерту грошову оцінку колісного транспортного засобу ринкова вартість об`єкту становить 494 160 (чотириста дев`яносто чотири тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок, вищевказана сума є реальною вартістю у разі задоволення судом позову та стягнення коштів, тобто для реального виконання рішення суду.

Представник позивача вказує, що спосіб забезпечення позову про застосування якого просить позивач є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та транспортний засіб, жодним чином не позбавляє власника права володіння цим майном.

Зазначає, що накладення арешту на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_3 , яке їй належить на праві приватної власності не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє даним майном одноособово, однак дозволить позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; накласти арешт на колісний транспорт засіб марки Nissan, модель Juke, тип: легковий автомобіль, білого кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом першим ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь борг за договором позики (розпискою) у сумі 3 615 846 (три мільйони шістсот п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок шість) тисяч 00 копійок, судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26 березня 2025 року, ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Nissan, модель: Juke, рік випуску: 2018, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , колір: білий, тип: загальний легковий хетчбек.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку колісного транспортного засобу виконаного на замовлення ОСОБА_1 17 вересня 2025 року ФОП « ОСОБА_4 », що діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України № 63/21 від 27 січня 2021 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки Nissan, модель Juke, тип: легковий, колір: білий, рік випуску: 2018, номер шасі: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , становить 494 160 (чотириста дев`яносто чотири тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок.

Таким чином, оскільки встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Nissan, модель Juke, тип: легковий автомобіль, білого кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

При цьому, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Що стосується вимоги заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 ч, суд приходить до висновку, що зазначена вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 443548838 від 15 вересня 2025 року державним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою Ольгою Володимирівною 07 вересня 2023 року проведена державна реєстрація іпотеки відносно квартири АДРЕСА_3 ч, номер запису про іпотеку: 51650018, документи подані для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: 907, 908, виданий 07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою Ольгою Володимирівною, договір позики, серія та номер: 906, виданий 07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою Ольгою Володимирівною, підстави внесення запису: рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерепи Ольги Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69200293 від 07 вересня 2023 року, строк виконання основного зобов`язання: 07 вересня 2024 року, розмір основного зобов`язання: 1 045 902 (один мільйон сорок п`ять тисяч дев`ятсот дві) гривні 00 копійок, правочин в якому встановлено основне зобов`язання: договір позики, серія та номер: 906, виданий 07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Дерепою Ольгою Володимирівною, відомості про суб`єктів: іпотекодержатель: ОСОБА_5 , іпотекодавець: ОСОБА_3 .

Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 443548838 від 15 вересня 2025 року державним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою Ольгою Володимирівною 07 вересня 2023 року проведена державна реєстрація обтяження відносно квартири АДРЕСА_3 ч, номер запису про обтяження: 51649892, документи подані для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: 907, 908, виданий 07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою Ольгою Володимирівною, підстава внесення запису: рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерепи Ольги Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69200293 від 07 вересня 2023 року, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб`єктів: обтяжувач: ОСОБА_5 , особа майно якої обтяжують: ОСОБА_3 .

Іпотека, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 зазначеного Закону у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 31 жовтня 2018 року у справі №923/1105/17.

Таким чином, враховуючи, що квартира не є безпосереднім предметом спору, за квартирою АДРЕСА_3 ч, зареєстровано обтяження на підставі іпотечного договору, іпотекодержатель не залучений до участі у справі, а накладення арешту на зазначену квартиру вплине на права та обов`язки іпотекодержателя, суд відмовляє в накладені арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, спроможності заходів, які представник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Накласти арешт на колісний транспортний засіб марки Nissan, модель Juke, тип: легковий автомобіль, білого кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Копію ухвали суду направити до відома сторонам по справі, а в територіальний сервісний центр МВС для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук