г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3662/25
Номер провадження 2/213/1662/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Мазуренка В.В.

секретаря судового засідання - Гусарової О.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебував з відповідачем у шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 13 червня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровський області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на дочку ОСОБА_4 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). 09 липня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровський області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на сина ОСОБА_5 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). Зазначені судові накази перебувають на виконанні в Інгулецькому ВДВС. Таким чином, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на дітей у загальному розмірі частини всіх видів його доходу. Вважає, що такий розмір аліментів суперечить нормам закону про визначення розміру аліментів, оскільки на двох дітей передбачено стягнення у розмірі 1/3 частини від доходу.

Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу від 13 червня 2019 року на утримання дочки у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), а також на підставі судового наказу від 09 липня 2019 року на утримання сина у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки та сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу); стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

15 липня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито.

Позивач у судове засідання не з`явився. Його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомила, відзив не подала.

Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

18 червня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є сторони.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , батьками якого є сторони.

13 червня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровський області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу).

09 липня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровський області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу).

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Вищезазначені судові накази знаходяться на виконанні в Інгулецькому ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району. Постановами заступника начальника відділу від 09 жовтня 2024 року при примусовому виконанні судових наказів звернуто стягнення на доходи позивача.

З 14 березня 2025 року позивач є учасником бойових дій.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, що виникають з права платника аліментів на пред`явлення позову про зменшення аліментів.

Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Приписами ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи та наданих позивачем доказів, суд дійшов таких висновків.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що відповідачем подано дві заяви про стягнення аліментів на кожну дитину окремо і на підставі судових наказів з нього стягнуто аліменти на дочку у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) та на сина у такому ж розмірі, що у загальному розмірі становить половину його доходу.

При цьому позивачем не зазначається про неможливість сплачувати аліменти на дітей у розмірах, визначених судовими наказами, наявність заборгованості з аліментів.

Незгода позивача із розміром аліментів, що з нього стягуються, без доведення погіршення майнового становища, наявності інших підстав, передбачених СК України, сама по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи приписи ст. 192 СК України, суд може ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, його погіршення здоров`я або поліпшення здоров`я одержувача аліментів чи дитини та в інших випадках, передбачених СК України, зокрема нецільове витрачання аліментів (ч. 2 ст. 186 СК України).

Позивачем та його представником належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача, його стану здоров`я, наявність інших осіб, які перебувають на його утриманні чи нецільового витрачання аліментів, що стягуються на дітей.

Суд зазначає, що загальний розмір аліментів, що стягуються з позивача, не перевищує передбачений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір відрахувань за виконавчими документами.

Отримання позивачем статусу учасника бойових дій сам по собі, без доведення погіршення майнового стану чи стану здоров`я, не є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей.

Доводи позивача та його представника про те, що видача судових наказів про стягнення аліментів на кожну дитину окремо не відповідає вимогам закону, суд відхиляє з огляду на таке.

З аналізу частин 2, 5 статті 183 СК України та пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України видно, що законодавцем передбачено визначення судом єдиної частки від заробітку (доходу) платника аліментів у разі стягнення аліментів на кількох дітей. Проте визначення єдиної частки можливе за умови пред`явлення одержувачем аліментів вимоги саме про стягнення аліментів на двох чи більше дітей. При цьому сімейне законодавство не містить заборони стягнення аліментів на кожну дитину окремо.

Таким чином, позивачем та його представником не доведено наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Рясний Владислав Денисович, адреса: мікрорайон Сонячний, буд.13, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 14 жовтня 2025 року.

Суддя В.В.Мазуренко