ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/503/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

з участю сторін: представників заявника - ОСОБА_4, ОСОБА_1

представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , про визнання (дублікату) виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання дублікату виконавчого листа №2-5217/14 від 21 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва 26 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 17 057, 44 дол. США, пеню 10 000 грн. та 3% річних в розмірі 5 307 грн. 60 коп.

На виконання рішення суду, 20 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчі листи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 було проведено заміну стягувача з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2021 було виправлено помилку у виконавчих листах.

31.07.2024 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, заяву ОСОБА_3 задоволено частково та виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 пені в розмірі 10 000 грн. та 3% річних в розмірі 5 307,60 грн. визнані такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2025 в задоволенні заяви про виправлення описки у дублікаті виконавчого листа відмовлено. Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, оскільки ухвалою суду відмовлено у виправлені описок у дублікатах виконавчих листів, заявник просить визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, оскільки останні містять помилки, у виправленні яких ухвалою суду було відмовлено, а тому останні не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представники заявників, заяву підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в заяві.

Представник стягувача, проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що заявником не надано доказів наявності декількох виконавчих проваджень за одним і тим самим виконавчим документом, не надано доказів виконання рішення суду, просив відмовити в задоволенні останньої. Дана позиція викладена в запереченнях на заяву, яка міститься в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Дарницького районного суду м. Києва 26 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 17 057, 44 дол. США, пеню 10 000 грн. та 3% річних в розмірі 5 307 грн. 60 коп.

На виконання рішення суду, 20 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчі листи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 було проведено заміну стягувача з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2021 було виправлено помилку у виконавчих листах шляхом виправлення номеру справи за яким видавалися виконавчі листи.

31.07.2024 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, заяву ОСОБА_3 задоволено частково та виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 пені в розмірі 10 000 грн. та 3% річних в розмірі 5 307,60 грн. визнані такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2025 в задоволенні заяви про виправлення описки у дублікаті виконавчого листа відмовлено. Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

В силу ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких саме підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що дублікат повинен відповідати оригіналу виконавчого листа, проте ухвалою суду у виправленні описок у дублікаті виконавчого листа було відмовлено, враховуючи те, що дублікат містить розбіжності з оригіналом, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , про визнання (дублікату) виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист (дублікат) №2-5217/14 від 21.04.2021 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в розмірі 17 057,44 дол. США.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів через Дарницький районний суд м. Києва з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 15.10.2025.

Головуючий: