Справа № 539/2605/25
Провадження № 2/539/1204/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Власової С. М.

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 09 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладено договір № 3885566 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Вказаний договір з клієнтом був укладений в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ITC) товариства, доступ до якої забезпечувався через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7».

З метою укладення кредитного договору сторонами вказаного правочину здійснювалися такі дії: клієнт на веб-сайті обирав бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк кредиту, вказував контактні дані (мобільний номер телефону), вказував електронну адресу (за наявності) і розпочинав реєстрацію в ITC товариства через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7». Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечив і оплатив технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ITC товариства. Під час етапу реєстрації в ITC товариством клієнту були надані для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на правила, публічну пропозицію на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогів підписів (публічна пропозиція) текст згоди на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії. Натиснувши відповідну клавішу, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ITC товариства, клієнт підтвердив, що ознайомлений зі змістом правил, публічної пропозиції, прийняв їх в повному обсязі та надав згоду на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії. Погодившись з умовами, клієнт акцептував публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Прийнявши публічну пропозицію, клієнт підтвердив використання з боку товариства електронного підпису уповноваженої особи як аналога власноручного підпису уповноваженої особи та використання з боку клієнта електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису клієнта з метою підписання кредитних договорів, паспорту споживчого кредиту.

Після проходження клієнтом першого етапу реєстрації, товариство здійснило верифікацію телефонного номеру шляхом направлення клієнту вказаними засобами зв`язку (на номер мобільного телефону) коду, який клієнту ввів в спеціальну форму. У разі правильно вказаного коду товариство створило обліковий запис клієнта в ITC товариства та клієнт здійснив перший ідентифікований вхід до особистого кабінету, де продовжив реєстрацію. Після входу до особистого кабінету клієнт продовжив реєстрацію в ITC, заповнивши необхідні поля електронної анкети та надав згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних (зокрема, але не виключно, від системи BankID, Державного підприємства «ДІЯ», суб`єків первинного фінансового моніторингу в межах інструменту покладання, бюро кредитних історій тощо), додавши необхідні файли, здійснивши фотофіксацію себе та себе з документами у випадку необхідності.

У процесі реєстрації в ITC клієнт надав інформацію та верифікував електронні платіжні засоби (платіжні картки) для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості. Після завершення реєстрації клієнт підтвердив бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надіслав заявку на розгляд товариству. Товариство повідомило клієнта про прийняття заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення у особистому кабінеті. Товариство ознайомило клієнта з паспортом споживчого кредиту та після підписання клієнтом паспорта споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором зробило клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства відтворені засобами копіювання. Клієнт натиснувши відповідну клавішу, висловив згоду з умовами запропонованого договору, після чого товариство надіслало клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом клієнта.

У момент введення коду, клієнт направила товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписала кредитний договір. Кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами кредитного договору.

Договір від 09 серпня 2023 року № 3885566 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х432».

На умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит у розмірі 4 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою та позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, тому формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного договору від 12 березня 2019 року № РК-П-19/03-01 про переказ коштів між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» (далі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення»).

Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» перерахувало грошові кошти у розмірі 4 000 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 відповідача, яку вона зазначила під час укладення договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 про надання споживчого кредиту.

Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Стандартна процентна ставка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту (пункт 1.4.1 договору).

Пунктом 1.4.2 договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01 % в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Клієнт до встановленого строку, зазначеного в пункті 1.4.2 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відповідно до пункту 4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в пункті 4.3 договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 у період з 09 серпня 2023 року до 24 травня 2024 року включно ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало проценти за користування грошовими коштами у розмірі 20 572 грн.

24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до укладеного договору факторингу від 24 травня 2024 року № 24/05/2024 до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566, за яким загальна заборгованість становить 24 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн, заборгованості за процентами 20 560 грн.

Станом на дату укладання договору факторингу від 24 травня 2024 року № 24/05/2024 строк дії договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 не закінчився. В межах строку дії договору, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25 травня 2024 року до 03 серпня 2024 року (71 календарний день) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5 680 грн (4 000 грн ? 2 % ? 71 календарний день = 5 680 грн).

Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.3 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у розмірі 26 240 грн.

Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та на рахунки ТОВ «Лінеура Україна».

Таким чином, відповідач перед позивачем має непогашену заборгованість за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 у розмірі 30 240 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту 4 000 грн, нарахованих ТОВ «Лінеура Україна» процентів 20 560 грн, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» процентів 5 680 грн.

Крім того, 08 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 7049420 про надання споживчого кредиту. Цей кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту складає 4 000 грн (пункт 1.3 кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (02 вересня 2024 року) вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору.

Відповідач зайшла на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua,

де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного кредитного договору,

правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою

частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне

регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо.

Надалі відповідач пройшла реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі

ТОВ «Авентус Україна» (далі «ІТС»). Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині п`ятій статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «Авентус Україна» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ «Авентус Україна» зробив їй пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладання. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C6626», після чого відповідач отримала кредит в сумі 4 000 грн на свою платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» (далі ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів.

ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору від 19 січня 2022 року № 190122-1 про переказ коштів між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Пейтек Україна».

Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 .

Укладаючи вказаний кредитний договір, сторони цього правочину передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору (пункт 1.5.1 кредитного договору).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 4 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Проте, 23 вересня 2023 року відповідач не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх боргових зобов`язань 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу права грошової вимоги за кредитним договором.

Відповідно до договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27.05/24-Ф позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 10 129,20 грн, з яких: сума кредиту 4 000 грн, сума процентів за користування кредитом 6 129,20 грн.

Позивачем нараховано проценти за 99 календарних днів (з 27 травня 2024 року до 02 вересня 2024 року) в межах строку договору у розмірі 7 880,40 грн (4 000 грн ? 1,99 % ? 99 календарних днів = 7 880,40 грн).

Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 у розмірі 18 009,60 грн, з яких: тіло кредиту 4 000 грн, нараховані первісним кредитором проценти 6 129,20 грн, нараховані позивачем проценти за 99 календарних днів 7 880,40 грн.

На підставі викладеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла на підставі договору факторингу № 24/05/2024 (за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 серпня 2023 року № 3885566), у розмірі 30 240 грн, заборгованість, яка виникла на підставі договору факторингу № 27/05/2024-Ф (за договором про надання споживчого кредиту від 08 вересня 2023 року № 7049420), у розмірі 18 009,60 грн, судовий збір 2 422,40 грн, витрати на правову допомогу 15 000 грн.

02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву. Вказувала, що заперечує проти позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 249,60 грн, вважає їх такими що суперечать законодавству, тому не підлягають задоволенню.

Зазначила, що дійсно 09 серпня 2023 року уклала з ТОВ «Лінеура Україна» договір № 3885566 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 4 000 грн строком на 360 днів. Також підтвердила укладення 08 вересня 2023 року договору № 7049420 про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» на суму 4 000 грн строком на 360 днів.

Грошові кошти у розмірі 4 000 грн по договору № 3885566 та 4 000 грн по договору № 7049420 отримала, проте повернути їх не змогла, оскільки вже через кілька тижнів після отримання кредиту їй почали дзвонити різні люди, представлялись працівниками тих фірм, де вона отримала кредит і називали різні суми для повернення, 5 000 грн, 10 000 грн і говорили, що це проценти, які вона повинна сплатити спочатку, а потім вже тіло кредиту, ОСОБА_1 не розуміла, чому такі великі суми процентів повинна платити, але їй ніхто цього не пояснював. ОСОБА_1 пенсіонер, інвалід 3 групи, отримує пенсію у розмірі 4 722 грн, інших доходів у неї немає, тому оплатити такі суми не могла.

ОСОБА_1 вважає, що первісні кредитори по вищевказаних договорах про надання споживчого кредиту як фінансові установи, скориставшись її необізнаністю, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукали її у такий спосіб як позичальника на укладення договорів на вкрай невигідних для неї умовах, які вона в силу своєї фінансової та юридичної необізнаності, зважаючи на те, що вона опинилася у складних життєвих обставинах, не змогла оцінити належно.

Так, відповідно до пункту 1.5.1 договору № 3885566 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредиту складає 30 341,06 % річних, а відповідно до пункту 1.8.1 договору № 7049420 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладенні договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 57 499,79 % річних.

Заявлений до стягнення розмір боргу за відсотками за договором № 3885566 (26 240 грн), який у 6,5 разів перевищує тіло кредиту 4 000 грн, та розмір боргу за відсотками за договором № 7049420 (14 009,60 грн), який у 3,5 рази перевищує тіло кредиту 4 000 грн, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства, права.

Отже, заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за договорами про надання коштів на умовах споживчого кредиту не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансових установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за вказаними правочинами.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявлених позивачем у розмірі 15 000 грн, то ОСОБА_1 їх не визнає, оскільки вважає їх завищеними, не співмірними зі складністю справи, ціною позову, зважаючи на те, що адвокат не приймає участі у судових засіданнях, позивач заявив у позові про проведення розгляду справи без його участі. Крім цього, при вирішенні питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу просила врахувати її фінансовий стан як пенсіонера, інваліда 3 групи, яка отримує пенсію у розмірі 4 722 грн, інших доходів немає, тому сума у розмірі 15 000 грн є непосильною для сплати, оскільки більше ніж у три рази перевищує її місячний дохід.

На підстав викладеного просила відмовити ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в задоволенні позовних вимог в заявленому обсязі.

06 жовтня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив в якій вказано, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам законодавства. Наголошував, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, відповідачем визнаються частково. Вказував, що умови договорів були погодженні з відповідачем, також сторони передбачали нарахування процентів за користування кредитними коштами. Зазначав, що нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими у рамках кредитних договорів, здійснювалося у межах

строку користування кредитом, враховуючи вимоги законодавства, та на підставі умов кредитних договорів. На підставі викладеного просив позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала викладені у відзиві доводи, вказувала на неспівмірність нарахованих відсотків з тілом кредиту за кредитними договорами, підтвердила ту обставину, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти за кредитними договорами, за якими заявлено вимоги позивачем у цій справі. Заперечила щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки вони є не співмірними. Звернула увагу на те, що відповідач є інвалідом 3 групи та має тяжкий скрутний матеріальний стан. Вказувала, що сторона відповідача визнає позовні вимоги у розмірі тіла кредитів у розмірі 8 000 грн.

Відповідач у судовому засіданні підтримала доводи свого представника. Вказувала, що отримала кредитні кошти, двічі брала по 4 000 грн (за кожним кредитом). Підтвердила обставини укладення правочинів, за якими заявлено вимоги у цій справі. Зазначила, що просто немає коштів, щоб повернути кредити. Також вказувала, що ніяких коштів на повернення заборгованості за кредитами не сплачувала.

Рух справи

28 травня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2025 року справу № 539/2605/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , особу не знайдено.

У відповіді, яка надійшла до суду з відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

У відповіді, яка надійшла на запит суду від Державної міграційної служби України, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30 липня 2025 року; витребувано в Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо перерахування коштів за кредитним договором на рахунок відповідача.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, тому розгляд справи відкладено з 30 липня 2025 року на 26 серпня 2025 року.

Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судовому засіданні 26 серпня 2025 року заявила клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання суд задовольнив, відклав розгляд справи на 11 вересня 2025 року.

11 вересня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 жовтня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 09 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), одноразовим ідентифікатором Х432 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих, виходячи з вибраних нею умов.

09 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали договір № 3885566 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний позичальником електронним підписом Х432.

Відповідно до пункту 1.2 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) 4 000 грн.

Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.3 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566).

Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів друга колонка «дата видачі кредиту/дата платежу» (пункт 1.3.3 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566).

Пунктом 1.4 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 визначено тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору.

Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 % (підпункт 1.4.1 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566). Знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 08 вересня 2023 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (підпункт 1.4.2 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566).

Відповідно до пункту 1.6 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 32 800 грн (підпункт 16.1 договору); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 30 412 грн (підпункт 16.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 .

Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в пункті 4.3 договору (пункт 4.1 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566).

Відповідно до пункту 5.1 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 товариство має право: вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (підпункт 5.1.1 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566); укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (підпункт 5.1.3 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566). Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (підпункт 5.4.1 пункту 5.4 договору від 09 серпня 2023 року № 3885566).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура Україна» становить 24 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн, проценти за користування 20 560 грн.

24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» уклали договір факторингу № 24/05/2024.

Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до пункту 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку № 5 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (додаток № 6) (пункт 1.2 договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру боржників заборгованість ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги вказаної заборгованості до ОСОБА_1 у розмірі 24 560 грн.

Згідно з поданим ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» розрахунком заборгованості за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 про надання споживчого кредиту за 71 календарний день (після відступлення права вимоги) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 5 680 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 про надання споживчого кредиту складає 30 240 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн; заборгованість за відсотками 26 240 грн.

Крім того, 08 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7049420 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6626.

Відповідно до розділу 1 вказаного кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 4 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99 % на день.

Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору від 08 вересня 2023 року № 7049420 проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (пункт 4.1 кредитного договору від 08 вересня 2023 року № 7049420).

За змістом пункту 4.4 кредитного договору від 08 вересня 2023 року № 7049420 споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 08 вересня 2023 року, яка є додатком № 1 до договору від 08 вересня 2023 року № 7049420 про надання споживчого кредиту, загальна вартість кредиту становить 32 656 грн.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного банку України.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 про надання споживчого кредиту заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Авентус Україна» становить 10 129,20 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн, проценти за користування 6 129 грн.

27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» уклали договір факторингу № 27/05/2024-Ф.

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до пункту 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку № 5 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (додаток № 6) (пункт 1.2 договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру боржників заборгованість ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги заборгованості ОСОБА_1 , яка становить 10 129,20 грн.

Згідно з наданим ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» розрахунком заборгованості за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 про надання споживчого кредиту за 99 календарних днів (після відступлення права вимоги) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 7 880,40 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 про надання споживчого кредиту складає 18 009,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн; заборгованість за відсотками 12 009,60 грн.

Відповідач в судовому засіданні підтвердила обставини укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 серпня 2023 року № 3885566 та договору про надання споживчого кредиту від 08 вересня 2023 року № 7049420, а також обставини отримання коштів у кредит, по 4 000 грн за кожним з указаних правочинів.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір від 09 серпня 2023 року № 3885566 та кредитний договір від 08 вересня 2023 року № 7049420, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладені в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем кредитного договору від 09 серпня 2023 року № 3885566 та кредитного договору від 08 вересня 2023 року № 7049420, за умовами яких позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цих правочинів строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначені договори укладені у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання відповідачем кредитних договорів одноразового ідентифікатора, який містить комбінацію букв та цифр, узгоджується із вимогами матеріального права. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитних договорів, відповідно до умов яких відповідач отримала кредит.

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитні договори укладено з дотриманням вимог закону.

Як зазначено вище, паспорти споживчого кредиту, кредитний договір від 09 серпня 2023 року № 3885566 та кредитний договір від 08 вересня 2023 року № 7049420, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.

Відповідач в судовому засіданні підтвердила обставини укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 серпня 2023 року № 3885566 та договору про надання споживчого кредиту від 08 вересня 2023 року № 7049420, а також обставини отримання коштів у кредит, по 4 000 грн за кожним з указаних правочинів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).

Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).

Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не оспорювали перехід до позивача права вимоги за кредитними договорами.

Зібраними у справі доказами та особистими поясненнями відповідача наданими у судовому засіданні, підтверджено, що відповідач уклала кредитні договори, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у кредитному договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладаючи кредитні договори відповідач повинна була достовірно знати про їх умови та про наслідки невиконання нею умов цього договору, повинна була діяти добросовісно, а підписавши ці договори, вона погодилася з їх умовами та взяла на себе зобов`язання, передбачені указаними правочинами.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись обумовленими між контрагентами договорів про надання фінансових послуг умовами та нормами матеріального права, які не дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку або нарахувати непропорційно велику суму компенсації (відсотків), оскільки така непропорційно велика сума компенсації (відсотків) не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Первісні кредитори як фінансові установи, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукали у такий спосіб позичальника на укладення договорів на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідач не могла оцінити належно.

Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від09квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від07жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Під час розгляду справи представник позивача не спростував доводів відповідача (її представника) щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, зазначивши лише про те, що позичальник підписувала договори, тому зобов`язана сплатити нараховану заборгованість за відсотками за визначний у цих договорах період.

Суд вважає доречними аргументи сторони відповідача про непропорційно велику суму нарахованих позивачем відсотків у порівняні з тілом кредиту.

Заявлений до стягнення розмір боргу за відсотками за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 у розмірі 26 240 грн, який значно перевищує тіло кредиту (4 000 грн), та розмір боргу за відсотками за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 у розмірі 12 009,60 грн, який значно перевищує тіло кредиту (4 000 грн), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. При цьому судом також враховано, що відповідач є пенсіонером, інвалідом третьої групи та особою похилого віку.

Враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за кредитними договорами не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансових установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за вказаними правочинами, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за відсотками: за договором від 09 серпня 2023 року № 3885566 у розмірі 4 000 грн, за договором від 08 вересня 2023 року № 7049420 у розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 серпня 2023 року № 3885566 у розмірі 8 000 грн, з яких: 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 000 грн заборгованість за відсотками; заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 вересня 2023 року № 7049420 у розмірі 8 000 грн, з яких: 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 000 грн заборгованість за відсотками.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 803,27 грн (2 422,40 грн (сплачена позивачем сума судового збору) ? 33,16 % (розмір задоволених позовних вимог)).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідач та її представник заявили про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вказували на їх неспівмірність.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував пропорційність розміру задоволених позовних вимог (15 000 грн (заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу) ? 33,16 % (розмір задоволених позовних вимог) = 4 974 грн), характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 серпня 2023 року № 3885566 у розмірі 8 000 грн (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 08 вересня 2023 року № 7049420 у розмірі 8 000 грн (вісім тисяч) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 803 (вісімсот три гривні) 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Завгородня, 15, офіс № 118/2; ЄДРПОУ 44559822).

Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук