Справа № 159/7166/25
Провадження № 2/159/2268/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Губар В.Є., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла вказана позовна заява.

Перед відкриттям провадження у справі, суд з`ясовує чи подано заяву із додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Позивач в позові зазначив, що він звільнений від сплати судового збору, так як є учасником бойових дій, та долучив до матеріалів посвідчення учасника бойових дій. В прохальній частині позовної заяви позивач просить звільнити від сплати судового збору.

За вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1148/17.

Крім того, Велика Палата Верховного суду в Ухвалі від 11.09.2024 року у справі 567/79/23 не встановила об`єктивних причин відступу від такого правового висновку.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви, спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав позивача як учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позову відсутні.

Відповідно до змісту підпункту 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про зменшення розміру аліментів сплачується судовий збір у розмірі 1211,20 грн (3028*0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд відзначає, що всупереч наведеній нормі у прохальній частині позовної заяви позивачем не сформульовано зміст своїх вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивачем не долучено докази, які б підтвердили обставини, аикладені у позовній заяві.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам, встановленим п.4 ч.3 ст.175, ч.4 та 5 ст.177 ЦПК України.

На усунення зазначених судом недоліків, позивачу необхідно надати суду квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви про звільнення від сплати аліментів у розмірі 1211,20 грн., конкретизувати позовні вимоги подавши позовну заяву в новій редакції та долучити до неї докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, копію позовної заяви та всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, і надати позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Попередити позивача, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Є. Губар