Єдиний унікальний номер 335/8631/25
Номер провадження 2/317/1931/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Майстро Владлени Геннадіївни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року з Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Майстро Владлени Геннадіївни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

При вирішенні питання про прийняття в провадження позовної заяви та відкриття провадження по даній справі, перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з наступним.

Відповідно до ухвали Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2025, вказану справу направлено для розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області на підставі ч. 9 ст. 187 та ст. 31 ЦПК України у зв`язку із тим, що Вознесенівському районному суду м. Запоріжжя вона не підсудна, оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте суд не погоджується з цим та вважає, що справу слід повернути до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя, оскільки вона не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області.

Відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Підсудність справи саме Вознесенівському районному суду м. Запоріжжя позивач обрав на підставі місця проживання відповідачів у м. Запоріжжя.

Так, у позовній заяві місцем проживання відповідача ОСОБА_2 вказана адреса: АДРЕСА_2 .

Місцем проживання відповідача ОСОБА_3 у позовній заяві вказана адреса: АДРЕСА_3 .

Згідно з відповіддю Управління підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01.01-09/5747 від 07.10.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 06.10.2025 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Вознесенівському районі. Фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Згідно з відповіддю Управління підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01.01-09/5746 від 07.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 06.10.2025 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Вознесенівському районі. Фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ст. 4 ч. 1, 2 Закону). Частиною першою статті 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання/перебування таких особи, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання/перебування цих особи у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання/перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни.

У зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» прийнятий Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), згідно пункту 4 якого визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, переселенці, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як внутрішньо переміщена особа, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Отже, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ за ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Оскільки обов`язковою підставою для скасування рішення є порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності), враховуючи те, що позов за вибором позивача, згідно з ч. 15 ст. 28 ЦПК України, пред`явлено до фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрованим місцем перебування яких, як внутрішньо переміщених осіб, є Вознесенівський район м. Запоріжжя, що територіально відноситься до юрисдикції Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя, а отже відсутні законні підстави для розгляду справи Запорізьким районним судом Запорізької області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 27 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проте, розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Отож, з наведеного можна підсумувати, що Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя направив до Запорізького районного суду Запорізької області справу, яка наразі за суб`єктним складом учасників, характером правовідносин відноситься до підсудності іншого суду, тому Запорізький районний суд Запорізької області повертає справу на розгляд Вознесенівському районному суду м. Запоріжжя.

Так, рішення Запорізького районного суду Запорізької області не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої ст.ст. 31, 32 ЦПК України. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності цивільних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Крім того, рішення є виконанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу ЄУН 335/8631/25 НП 2/317/1931/2025 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Майстро Владлени Геннадіївни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні передати за підсудністю на розгляд до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б).

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Б. Громова