ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 670/77/25

Провадження № 22-ц/820/2094/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача, представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» про стягнення доходів, отриманих без достатньої підстави, відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області в складі судді Мусієнко М.Б. від 22 липня 2025 року та додаткове рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17.07.2024 року у справі № 670/544/21, що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Прогрес-В», визнано відсутнім право оренди ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0059 на підставі додаткової угоди від 19.06.2017 року, вказану земельну ділянку повернуто позивачу.

ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» володіло та користувалося цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави у період з 01.01.2021 року до 2024 року. Тому він має право на відшкодування завданої цим шкоди, отриманих ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» доходів без достатньої правової підстави за час користування земельною ділянкою, та моральної шкоди.

При цьому ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» відмовило йому в наданні інформації щодо сільгоспкультур, вирощуваних на його земельній ділянці у 2021 -2024 роки та про отримані у зв`язку з цим доходи, посилаючись на конфіденційність вказаної інформації.

Як відомо позивачу, у 2021 році відповідач вирощував на його земельній ділянці пшеницю, у 2022-2023 роках - сою, у 2024 році - соняшник.

З врахуванням отриманих відомостей від органу статистики щодо середньої врожайності цих культур у відповідні роки та ціни їх продажу (згідно інформації Хмельницької облдержадміністрації) розмір збитку (отриманого ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» без достатньої правової підстави доходу шляхом множення урожайності на ціну сільськогосподарської продукції) за 2021 рік складає 59413,20 грн.; за 2022 рік - 43884 грн.; за 2023 рік - 44550 грн.; за 2024 рік - 88290 грн.

Загальний розмір шкоди, яку відповідач заподіяв йому своїми протиправними діями, становить 236137,20 грн., а тому з врахуванням сплачених позивачу коштів 16689,39 грн. за користування землею завдані відповідачем збитки становлять 219447,81 грн.

Відповідач також заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із знищенням та пошкодженням його майна та прибутки, які він міг отримати, користуючись своєю земельною ділянкою самостійно, а також у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого та його покійного батька. Він є інвалідом 2 групи, попри це працює і обробляє свої земельні ділянки самостійно, а відповідач весь цей час у незаконний спосіб використовував його земельну ділянку без належної правової підстави, чим порушив його права, змусив хвилюватися та звертатися до суду за захистом своїх прав. Весь час розгляду судом справи в нього піднімався тиск та погіршувався стан здоров`я через дії та поведінку відповідача. Тому розмір моральної шкоди він оцінює у тому ж розмірі, що й майнову шкоду - у 219447,81 грн.

З врахуванням наведеного позивач просив стягнути з ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на його користь 219447,81 грн. доходів, отриманих без достатньої правової підстави за користування земельною ділянкою та 219447,81 грн. моральної шкоди.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на користь держави судовий збір у розмірі 200,14 грн.

Додатковим рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2025 року заяву ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» про стягнення з ОСОБА_1 понесених відповідачем судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19088 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» просить рішення суду скасувати в частині стягнення моральної шкоди як незаконне та відмовити у позові повністю; скасувати додаткове рішення та стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 33404 грн. На думку апелянта, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового стягнення моральної шкоди з нього на користь позивача. Суд першої інстанції не встановив факт неправомірної поведінки відповідача та не обґрунтував, що саме така поведінка призвела до моральних страждань позивача. Судом не обґрунтовано всі елементи складу цивільного правопорушення, за наявності яких було б можливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Також не враховано, що договором про надання правничої допомоги передбачено фіксований розмір гонорару адвоката - 35000 грн., тому підлягали відшкодуванню ці витрати відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 33404 грн. Позивач не подавав клопотання про зменшення витрат відповідача на правничу допомогу, тому в суду не було підстав без такого клопотання зменшувати розмір цих витрат до 20000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване і задовольнити позов; додаткове рішення скасувати і відмовити відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу. На думку апелянта, суд першої інстанції допустив порушення принципу змагальності сторін, дав неправильну оцінку доказам у справі. Суд безпідставно переклав тягар доведення обставини отримання прибутку відповідачем на позивача, бездоказово презюмував відсутність виникнення зобов`язань у відповідача.

Суд не виконав вимоги п.5 ч.5 ст. 12 ЦПК України щодо запобігання зловживанню відповідачем правами, а всіляко сприяв стороні відповідача. Представник відповідача у порушення ст. 43 ЦПК України приховував докази, не подав суду всі докази, які у нього є щодо фактичних обставин справи, зокрема, надав суду наказ товариства про виведення його земельної ділянки з обробітку, тоді як у справі №670/544/21 цей представник визнавав, що відповідач земельну ділянку обробляв та отримував з неї прибуток. На думку апелянта, суд мав би роз`яснити йому право на витребування доказів у відповідача, без яких у цій справі неможливо повно та об`єктивно розглянути справу.

Відповідач без достатніх правових підстав, без дозволу власника користувався його ділянкою, він не отримував доходи від використання відповідачем без достатньої правової підстави його майна саме у вигляді доходів. Вважає, що в цьому спорі підлягають застосуванню норми статей 22, 1166 ЦК України, глави 24 ЗК України, а не норми глави 83 ЦК України, які помилково застосував суд першої інстанції.

Суд не виносив ухвалу про призначення справи до розгляду (щодо розподілу судових витрат), що не дало йому можливості висловити позицію з приводу заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу. Стягнення з нього визначеного розміру витрат є неспівмірним та недобросовісним.

У відзиві ОСОБА_1 вважає апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» необґрунтованою, просить залишити її без задоволення. Йому завдано моральної шкоди, що було встановлено судом, а тому твердження відповідача про недоведеність заподіяння йому моральної шкоди є безпідставним.

У відзиві ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпідставною та необґрунтованою. Позивач мав довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Розрахувавши розмір доходів у сумі 21944,81 грн., позивач базував свої розрахунки лише на ймовірному доході відповідача, не врахувавши жодних витрат на вирощування сільськогосподарських культур. З 2021 року відповідач не користувався належною позивачу земельною ділянкою :05:002:0059 та доходів з неї не отримував.

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів та просив відхилити апеляційну скаргу відповідача.

Представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, заперечив проти апеляційної скарги позивача.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17.07.2024 року в справі № 670/544//21 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено. Визнано відсутнім право оренди ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0059 на підставі додаткової угоди від 19 червня 2017 року. Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0059 з незаконного володіння та користування ТОВ «Агрофірма Прогрес-В».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у цій справі апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» залишено без задоволення. Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17 липня 2024 року залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,2036 га з кадастровим номером :05:002:0059 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі додаткової угоди від 19.06.2017 року до договору оренди землі № б/н від 01.09.2010 року, яка нібито була укладена між спадкодавцем (його батьком) та відповідачем щодо вказаної земельної ділянки, було зареєстровано право оренди відповідача щодо цієї ділянки. Проте додаткова угода до договору оренди землі від 19.06.2017 року є неукладеною, оскільки не підписана орендодавцем (батьком позивача), тому відповідач, у фактичному користуванні якого без достатніх правових підстав знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0059, своїми діями порушує права позивача як власника цієї земельної ділянки та створює йому перешкоди у користуванні своїм майном. Тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відсутнім права оренди у відповідача та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її відповідачем позивачу.

Відповідач листом № 146 від 18.12.2024 року відмовив позивачу у наданні інформації про те, які сільськогосподарські культури ним вирощувалися на його земельній ділянці з кадастровим номером :05:002:0059 у 2021-2024 роках, посилаючись на конфіденційність запитуваної інформації.

26.12.2024 року позивачу перераховані відповідачем кошти в сумі 16689,39 грн. з призначенням платежу: орендна плата пайовиків ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» зг. відомостей № 2534 без ПДВ.

Листом Хмельницька районна військова адміністрація надала № 91/20-68/2024 від 21.11.2024 року ОСОБА_1 надано інформацію про середню урожайність сільськогосподарських культур у сільськогосподарських підприємствах Хмельницького району у 2020-2023 роках.

Листами Головного управління статистики в Хмельницькій області від 27.11.2024 року, 18.12.2024 року надано ОСОБА_1 інформацію про середню врожайність окремих сільськогосподарських культур у підприємствах Хмельницького району за 2021-2023 роки та станом на 01.10.2024 року, а також про середню ціну реалізації окремих сільськогосподарських культур підприємствами Хмельницького району у 2021 році.

Згідно з довідкою Управління розвитку агропромислового комплексу та земельних відносин № 03/24 від 07.01.2025 року позивачу надано інформацію щодо середніх реалізаційних цін на сільськогосподарські культури за 2021-2024 роки.

Хмельницька районна військова адміністрація, Головне управління ДПС у Хмельницькій області відмовили ОСОБА_1 у наданні інформації про те, які саме сільськогосподарські культури у 2021-2024 роках вирощувало ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:002:0059, оскільки вони не є розпорядниками запитуваної інформації.

Листом № 10-14/1ПІ ГУС у Хмельницькій області від 23.01.2025 року відмовило ОСОБА_1 у наданні інформації про виробництво сільськогосподарських культур ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:002:0059, посилаючись на конфіденційність запитуваної інформації.

Згідно з наказом ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» № 366/1/од від 27.11.2021 року було виведено з фактичного обробітку земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0059 площею 1,2036 га, яка належить ОСОБА_1 .

Згідно з Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.11.2021 року земельна ділянка зорана, посіви відсутні.

Консультативним висновком спеціаліста КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради від 05.11.2024 року позивачу встановлений відповідний діагноз.

Згідно повідомлення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 25/ЗПІ/22-01-24-01-03-11 від 28.03.2025 року за податковими деклараціями ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0059 площею 1,2036 га упродовж 2021-2024 років включена до оподаткування.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові в частині стягнення доходів, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави за користування земельною ділянкою позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та достовірними доказами розмір цих доходів відповідача. Позивач не надав достатні докази на підтвердження вирощування відповідачем на цій ділянці у 2021 -2024 роках відповідних сільськогосподарських культур, а також понесені відповідачем витрати на їх вирощування, що позбавляє суд можливості здійснити належний розрахунок.

Задовольняючи частково позов щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач позбавив позивача можливості користуватися своїм майном впродовж тривалого часу, з врахуванням часу та зусиль, витрачених позивачем для відновлення попереднього стану, глибини душевних страждань позивача, і водночас за відсутності доказів знищення чи пошкодження його майна, з врахуванням вимог розумності та справедливості, визначив відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неправильності рішення в частині відмови у стягненні доходів, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави за користування його земельною ділянкою, є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч.1-1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Під доходом у даному випадку розуміються гроші або матеріальні цінності, одержувані вказаною особою внаслідок якої-небудь діяльності (виробничої, комерційної, посередницької тощо). При цьому слід враховувати реально отримані або можливі доходи, починаючи з моменту, коли боржник довідався або міг довідатися, що володіє майном без достатньої правової підстави.

Отже, предметом регулювання вказаної глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З врахуванням підстав і предмету заявленого позову про стягнення доходів, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави за користування його земельною ділянкою, суті зробленого позивачем розрахунку цього доходу, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин сторін і обґрунтовано застосував норми глави 83 ЦК України, що врегульовують вказані кондикційні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно констатував доведеність незаконного, без достатньої правової підстави користування відповідача земельною ділянкою позивача впродовж 2021 -2024 років.

Ця обставина встановлена рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17.07.2024 року в справі № 670/544//21, яким визнано відсутнім право оренди ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0059 на підставі додаткової угоди від 19.06.2017 року та повернуто цю ділянку ОСОБА_1 з незаконного володіння та користування ТОВ «Агрофірма Прогрес-В».

Отже, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України вказана обставина є преюдиційною і не підлягає доказуванню в цій справі.

Разом з тим, суд обґрунтовано вказав про те, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами розмір доходів, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави за користування його земельною ділянкою.

Суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дав належну оцінку показанням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які бачили, що на цій ділянці щороку росли різні культури (соняшник, соя, пшениця), однак не пам`ятали, яка саме культура вирощувалася в конкретний рік.

Відтак за відсутності цих відомостей, а також неврахування витрат на вирощування сільськогосподарських культур, суд обґрунтовано відхилив зроблений позивачем розрахунок отриманого відповідачем доходу від використання його ділянки, зроблений на підставі статистичних даних про середню врожайність цих культур у відповідні роки та ціну їх продажу.

Матеріали справи не містять даних про порушення судом першої інстанції принципу змагальності та рівності сторін.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України саме позивач мав довести ті обставини, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог, відтак доведення обставини отримання прибутку відповідачем та його розмір покладається на позивача.

При цьому позивачу з очевидністю було відомо про те, що необхідна для розрахунку доходу інформація про сільгоспкультури, вирощувані у 2021-2024 роки на цьому земельному масиві, їх урожайність та витрати відповідача на їх вирощування знаходиться саме у відповідача.

З врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства позивач самостійно визначився з доказами, які вважав за необхідне подати в обґрунтування заявленого позову і клопотання в порядку ст. 84 ЦПК України щодо витребування певних доказів у іншої сторони суду не заявляв.

Обговорюючи доводи апеляційних скарг обох сторін щодо незаконності рішення в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний суд бере до уваги таке.

Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди, внаслідок незаконного, без достатньої правової підстави володіння та користування відповідача земельною ділянкою позивача впродовж 2021 -2024 років, що встановлено рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17.07.2024 року в справі № 670/544/21, а отже, й позбавлення позивача змоги користуватися своїм майном впродовж цього часу.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди суд обґрунтовано врахував час та зусилля, витрачені позивачем для відновлення свого порушеного права, глибину та тривалість душевних страждань позивача.

Водночас суд правильно констатував відсутність у справі доказів знищення чи пошкодження майна позивача, недоведеність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наявними у позивача хворобами згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» від 05.11.2024 року.

З врахуванням наведених обставин, а також вимог розумності та справедливості суд обґрунтовано визначив відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Позивач не довів достатніми та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди у заявленому розмірі 219447,81 грн.

Доводи апеляційних скарг про помилковість висновків суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставними, зважаючи на таке.

За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу, уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Розумність та добросовісність є засадами цивільного законодавства, що застосовуються для оцінки поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних норм права при вирішенні спорів, а також для тлумачення процесуальних норм права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20).

Правнича допомога відповідачу надавалася адвокатом Сторожуком А.В. згідно договору про надання правової допомоги від 18.02.2025 року та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги б/н від 18.02.2025 року, якими передбачено умови надання такої допомоги, її вартість (фіксований розмір гонорару адвоката 35000 грн.) та порядок оплати.

У додатковій угоді (п. 3.1.) сторони погодили, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

На підтвердження понесених ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» витрат на правничу правову допомогу надано рахунок від 23.07.2025 року та Акт прийняття-передачі наданих послуг від 23.07.2025 року.

Суд правильно врахував позицію позивача, викладену в письмовій промові (а.с. 132), щодо розподілу судових витрат відповідача на правничу допомогу, і з врахуванням принципу розумності, справедливості та добросовісності, обсягу наданих послуг та складності справи, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат відповідача на правничу допомогу, що підлягають розподілу, до 20000 грн. та пропорційно до задоволених вимог стягнув з позивача на користь відповідача 19008 грн. цих витрат.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду та додаткове рішення ґрунтуються на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлені з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року та додаткове рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 20 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк