Справа № 523/7628/24
Провадження №2/523/1650/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р.

Пересипський районний суд містаОдеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю представника позивача адвоката Чекмарьової Л.Ю.

за участю відповідачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача - адвоката Тесленка В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

Житлово-будівельний кооператив «Суворівський-8» від імені та в інтересах якого діє адвокат Чекмарьова Л.Ю., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті заборгованості по внескам на утримання багатоквартирного будинку та обов`язковим платежам з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 30382,19 грн, а також судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку, водопостачання та вивіз сміття (твердни побутових відходів). Проте відповідач належним чином не виконує обов`язок по сплаті отриманих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за утримання багатоквартирного будинку, технічне обслуговування ліфтів та вивіз сміття (твердих побутових відходів, за період з 01.01.2015р. по 01.04.2024р яка станом на 01.04.2024 р. складає 27665,08грн., суму інфляційного збільшення за період 01.02.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 1928,11 грн., три відсотки річних за період 01.02.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 789,00 грн., що стало підставою для звернення до суду.

07.05.2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, з повідомленням сторін по справі. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

08.07.2024р. на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому відповідач звернула увагу суду на період нарахування заборгованості 9 років, тоді як загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Також ОСОБА_1 вказувала на часткову сплату заборгованості нею за житлово-комунальні послуги, починаючи з 19.02.2021р. по 18.06.2024р., на загальну суму 4916,00 грн. А тому, враховуючи вказане, враховуючи, що позивачем не подано клопотання про поновлення строків позовної давності, вважала, що розрахунок заборгованості , інфляційних нарахувань та 3% річних не відповідає дійсності . Крім того, посилаючись на п.6ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно акту№320 від 21.11.2023р., виданого ЖБК «Суворовський-8», вказувала, що її син ОСОБА_2 не проживає в квартирі93 в буд. АДРЕСА_2 з жовтня 2020р., а вона з 22.04.2022р. була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_3 , а 01.12.2022р. була знята з обліку, тому плата за житлово-комунальні послуги підлягає перерахунку за період з 25.02.2022р. по 20.03.2023р. Враховуючи викладене, просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову ЖБК «Суворовський-8».

22.07.2025р. надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача Чекмарьова Л. не погодилась з пропуском позивачем строків позовної давності. Оскільки відповідач періодично сплачувала заборгованість, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Крім того, вказувала на Постанову КМУ №211 від 11.03.2020р., якою було встановлено карантин з 12.03.2020р. п 30.04.2023р.. Щодо наданих відповідачем копій квитанцій про сплату комунальних послуг, то адвокат зазначила, що оплати до березня 2024р. були враховані позивачем при розрахунку заборгованості, а оплати за 19.04.2024р, 16.05.2024р. та 18.06.2024р. не входять в розрахунковий період до 01.04.2024р., а тому заборгованість в розмірі 27665,08 грн. на утримання будинку та інших обов`язкових платежів є правильною, а інфляційні нарахування в сумі 1928,11 грн, здійснені на заборгованість за період з 01.02.2019р. по 23.02.2022р. в розмірі 8758,62 грн, а також штрафні санкції 3% річних в розмірі 789,00 грн. вчинені правомірно та законно. Щодо необхідності здійснення перерахунку за вивіз сміття(твердих побутових відходів) через те, що ОСОБА_3 з 25.02.2022р. по 20.03.2023р та її син ОСОБА_2 не проживали в квартирі АДРЕСА_4 з жовтня 2020р., зазначено, що відповіддю керуючої ЖЮК «Суворовський-8» від 18.03.2024р. ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки останньою не було підтверджено факту непроживання в квартирі належним чином оформленим актом щодо підтвердження факту непроживання, підписаним не менше 3 сусідами, та довідкою щодо перебування за іншою адресою. Оскільки відповідач є власником вищезазначеного нерухомого майна, тому вона зобов`язана своєчасно та в повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги.

25.07.2025р.на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на відповідь на відзив, в яких відповідач, посилаючись на позицію в Постанові Верховного Суду України від 22.03.2017р. по справі №761/12553/15-ц, вказувала на те, що часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності, оскільки визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з ним повністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги за відповідний місяць, виконавець повинен враховувати кошти саме за той місяць, який вказаний в платіжному документі, а тому в справі доказів, які свідчили б про визнання відповідачем боргу, не має. Крім того відповідач зазначила, що так як 02.04.2020р. набрав чинності Закон України від 30.03.2020р. №540-ІХ про продовження строків на час дії карантину, а тому початок перебігу позовної давності 02.04.2017р., позивач звернувся до суду 30.04.2024р., а тому строк позовної давності необхідно обраховувати від 02.04.2017р., внаслідок чого строк позовної давності за вимогами про сплату житлово-комунальних послуг за період з січня 2015р. по березень 2017 року сплив. Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість в сумі 8578,62грн., ОСОБА_1 , посилаючись на висновки, викладені у Постанові Верховного Суду у справі №924/532/19 від 14.01.2020р., Постанові Верховного Суду у справі №910/21564/16 від 10.07.2019р., вказувала, що він здійснений з порушеннями, оскільки позивачем не проведено розрахунок відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виконання, так як оплата здійснюється щомісячно, а тому розрахунок інфляційних втрат та 3% річних необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання.

У письмових поясненнях ЖБК «Суворовський-8» на заперечення ОСОБА_1 , які надійшли до суду 29.07.2024р., , звернуто увагу суду , що за травень 2018р. відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 318,35 грн, однак оплата становить 822,59грн., у червні 2018р.нарахування складали 318,35грн, відповідачем сплачено 470,98грн., у жовтні 2018р. нараховано 329,57 грн, ОСОБА_1 здійснено оплату в сумі 464,93 грн, що підтверджує визнання відповідачем наявність заборгованості за попередні періоди, що є підставою для переривання строку позовної давності

19.09.2024р. ОСОБА_1 подані додаткові пояснення, в яких вона вказує на існування спорів між нею та позивачем з 2015р., коли було затоплено квартиру. Крім того, вказує на те, що в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебувала справа №523/10931/18 про стягнення з неї та її сина заборгованості за комунальні послуги, в які позивачем було вказано» нарахування внесків за 2015-2017 рік у розділах» внесок на кап ремонт» - 47,42 грн, «Внесок на кап.ремонт та модернізацію ліфтів»-11.85 грн, а у 2014р. за той самий період позивач зазначає 48,89 грн. та 12,22 грн відповідно, що свідчить про помилки у розрахунках позивача. Також наявні розбіжності в зазначенні кількості членів ЖБК в Протоколах загальних зборів від 30.03.2015р. (присутні 71 з 103, виключено 4 чол., однак в Протоколі від 30.06.2015р. вже вказано, що були присутні 61 з 117 членів, в протоколі зборів від 29.01.2016р. присутні 67 з 104 (замість103), в Протоколі загальних зборів від 16.01.2018р. вказано, що присутні 67 з 104, в Протоколі від 26.01.2020р. присутні 73 з 137 члені. Крім того, підписи керуючого в різних протоколах не співпадають, однак інформація про зміну керуючого ЖБК відсутня. Враховуючи зазначене, відповідач просить критично ставитись до витягів з протоколу, де були затверджені калькуляції послуг, що ставить під сумнів правильність здійсненого розрахунку заборгованості. Крім того, позивач не проводить обслуговування майна багатоквартирного будинку: каналізаційна труба згнила, про що відповідач у 2015-2021р.р. повідомляла позивача та просила відремонтувати, однак їй було відмовлено, через що відбулось затоплення квартири відповідача, на ремонт якого відповідач витратила 28612 грн, а отже, позивач не може довести факт надання послуг з утримання будинку, по оплаті за які виникла заборгованість.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ЖБК «Суворовський-8» про стягнення майнової шкоди в розмірі 72138,00 та моральної шкоди в розмірі 24000 грн., спричинених внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» про стягнення коштів було повернуто заявнику, роз`яснено ОСОБА_1 про право звернення в вищевказаним позовом в загальному порядку. Окрім того, судом було задоволено заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в загальному позовному провадженні задоволено та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.04.2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від13 листопада 2024 року - залишено без змін.

Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково, постановлено витребувати від ЖБК «Суворівський-8» наступні документи: додатки до протоколів зборів членів ЖБК «Суворівський-8» від 30.03.2015р., від 30.06.2015р., від 29.01.2016р., від 16.01.2018р., від 15.01.2019р., від 26.01.2020р.; копію повного тексту Статуту ЖБК «Суворівський-8». Клопотання ОСОБА_1 у частині витребування всіх протоколів, а також документів зі змінами та доповненнями, щодо укладання договору (контракту) із керуючою ЖБК "Суворівський-8" - Ковальчук Ольгою Володимирівною, із дати укладання першого договору (контракту) і до теперішнього часу із документами підтверджуючими внесення відповідних змін та відомостей щодо керівника ЖБК «Суворівський-8» до податкових органів, органів пенсійного фонду, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань тощо, документів що були підставою внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 15 квітня 2025 року, змін відомостей про органи управління юридичної особи, зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна структури власності та зміну установчих документів залишено без задоволення.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Чекмарьова Л.Ю. підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Відповідач та її адвокат Тесленко В.Г. заперечували проти задоволення заявлених вимог про стягнення заборгованості та просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Окрім того, сторони в судовому засіданні 14.10.2025р. на заперечували проти розгляду справу по суті, а також не просили відкласти розгляд справи, враховуючи викладене судом вирішена справа по суті.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Управління житловим будинком за адресою: АДРЕСА_5 ».

ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності№ НОМЕР_1 від 22 червня 2000р. належить квартира №5300 від 08.11.2000р. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальна площа квартири -49,4 кв.м..

Відповідно до п. 2.1 Розділу II Статуту ЖБК створено Рішенням №468 від 23.08.1991 р. Суворовського виконкому м. Одеси, з метою забезпечення житлом членів ЖБК і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку, а також для наступної експлуатації та управління багатоквартирним будинком.

ЖБК «Суворівський-8» сприяє в наданні послуг відповідачу іншими організаціями УББ (утримання багатоквартирного будинку), водопостачання та вивіз сміття (твердни побутових відходів) як споживачу, а відповідач, споживаючи ці послуги, зобов`язаний щомісяця в повному обсязі та вчасно сплачувати за це кошти.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 30.03.2015 року було встановлено з 01.01.2015 року цільовий внесок на капремонт і модернізацію ліфтів в розмірі 0,03%, на капремонт внутрішньобудинкових мереж -0,12% від балансової вартості 1 кв.м, загальної площі.

Відповідно до вищезазначеного протоколу було вирішено з 01.04.2015р. встановити внески на утримання будинку та прибудинкової території для 1-го поверху- 2,377 грн./кв.м., з 2-го поверху - 2,884 грн./кв.м.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 30.03.2015 року було вирішено провести реконструкцію теплових пунктів з установкою теплолічильників і рівнянням температури між нижніми та верхніми поверхами та встановити цільовий внесок в розмірі 1246,83 грн, згідно кошторису виконаних робіт.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 30.06.2015 року було вирішено встановити з 01 липня 2015 року тариф за вивіз сміття для 1-го поверху - 2,212 грн./кв.м., з 2-го поверху - 2,719 грн./кв.м.; витрати на вивіз смітті в розмірі 0,165 грн./кв.м.

Відповідно до вищезазначеного протоколу було вирішено понад затверджені тарифи з 01 липня 2015 року встановити витрати на вивіз сміття в розмірі 11,50грн./особу.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 29.01.2016 р. було затверджено внески з управління багатоквартирним будинком ЖБК «Суворівський-8» з 01.02.2016 року у розмірі 2,201 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 1-го поверху та 2,801 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 2-го та вище поверхів, плата за вивіз сміття - 11,50 грн./чол., нараховується окремо від затвердженого тарифу.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 16.01.2018 р. було затверджено внески з управління багатоквартирним будинком ЖБК «Суворівський-8» з 01.01.2018 р. у розмірі 3,573 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 1-го поверху та 4,508 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 2-го та вище поверхів, плата за вивіз сміття - 11,50 грн./чол., нараховується окремо від затвердженого тарифу.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 15.01.2019 року було затверджено внески з управління багатоквартирним будинком ЖБК «Суворівський-8» з 01.01.2019 р. у розмірі 3,758 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 1-го поверху та 4,631 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 2-го та вище поверхів, плата за вивіз сміття становить 17,11 грн./чол., нараховується окремо від затвердженого тарифу.

Відповідно до Витягу із протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 26.01.2020 року було затверджено внески з управління багатоквартирним будинком ЖБК «Суворівський-8» з 01.01.2020 року у розмірі 5,049 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 1-го поверху та 6,238 грн. за 1 кв.м загальної площі - для жителів 2-го та вище поверхів, платня за вивіз сміття - 17,11 грн./чол. поверх затверджених внесків.

Відповідно до Інформаційної довідки щодо тарифів №336 від 20.02.2024 р., тариф на водопостачання та водовідведення встановлений філією «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»: з 01.01.2015 року 9,36 грн. за кубічний метр; з 02.08.2016 року 12,984 грн. за кубічний метр; з 28.07.2017 року 16,164 грн. за кубічний метр; з 13.07.2018 року 19,296 грн. за кубічний метр; з 08.11.2018 року 21,948 грн. за кубічний метр; з 05.02.2020 року 26,724 грн. за кубічний метр; з 01.01.2021 року 30,024 грн. за кубічний метр; з 01.01.2022 року 35,160 грн. за кубічний метр.

Тариф на вивезення ТПВ встановлений ТОВ «Еко-Ренесанс»: з 01.07.2015 року 11,50 грн./на місяць на одну людину;з 01.01.2019 року 17,11 грн./на місяць на одну людину; з 01.02.2021 року 18,75 грн./на місяць на одну людину; з 01.12.2022 року 35,49 грн./на місяць на одну людину.

Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як власник квартири повинен був сплачувати кошти за отримані ним послуги, проте не виконує своїх обов`язків, у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що за власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,40 кв.м. утворилася заборгованість за період з 01.01.2015р. по 01.04.2024р. в розмірі 27665,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що у відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості, у ОСОБА_1 через неналежне виконання обов`язку зі сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість, яка станом на 01.04.2024 рік, згідно розрахунку ЖБК «Суворівський-8» становить 27665,08 грн (за утримання багатоквартирного будинку, технічне обслуговування ліфтів та вивіз сміття (твердих побутових відходів)).

Суд вважає, що аргументи відповідача щодо неповідомлення його про дату, місце проведення зборів співвласників й не голосування за прийняте рішення не можуть бути підставою для ухвалення рішення про відмову в позові у справі, що розглядається, оскільки відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Вищевказана правова позиція також висловлена у Постанові ВС від 27 березня 2023 року у справі № 755/5415/24.

Окрім того, з пояснень відповідачка убачається, що дійсно частково сплачувала за комунальні послуги, а саме за послуги водопостачання, проте інші нарахування не вважала необхідним оплачувати, оскільки вважала, що позивач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо утримання будинку.

В той же час, будь-якого контррозрахунку наявності заборгованості відповідачка не надала.

З наданого розрахунку убачається, що позивачем нарахована заборгованість за період з січня 2015р. по лютий 2024р., у вищевказаний період відповідачка частково сплачувала за комунальні послуги.

Статтею 264 ЦК України визначено випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною ж третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, відповідачкою були оплачені комунальні платежі у розмірі 530 гривень у березні 2015р., а далі відповідачка регулярно стала вносити платежі починаючи з травня 2018р..

Необхідно відзначити, що у наявні заборгованості не розділяються платежі за окремими видами нарахування, а тому неможливо встановити, за які саме послуги сплачувала відповідачка.

Окрім того, періодичність внесення платежів свідчить про часткове визнання заборгованості, а тому в даному випадку неможливо застосувати наслідку пропуску позовної давності.

За період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 рік заборгованість становить 8578,62 грн., інфляційне збільшення 1928,11 грн., а також штрафні санкції у розмірі 789,00 грн., що разом становить 30382,19 грн.

Судом не встановлено невірність проведення вищевказаних нарахувань, за наслідком чого суд погоджується з наданими представником позивача розрахунками заборгованості.

Досліджуючи вищевказані докази наявні в матеріалах справи, суд керується статтею 89 ЦПК України, якою встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувались кошти за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, а також проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Доводи відповідача, що вона була вимушена самостійно здійснити ремонт свого приміщення, внаслідок його залиття, а тому має матеріальні претензії до позивача, в даному випадку може бути предметом самостійного позовного провадження.

Згідно зч.1,2ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3700 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з договору №152 про надання правничої допомоги від 19.02.2024р. та додаткової угоди №1, укладеного між Позивачем та Адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової» в особі керуючого бюро Чекмарьової Лариси Юріївни, остання прийняла на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до попереднього розрахунку гонорару за надану правову допомогу, загальних розмір витрат становить 3700 грн, які була сплачена Позивачем представнику відповідно до платіжного доручення №1206 від 28.03.2024 року, копія якого є в матеріалах справи. Опис наданих послуг зазначається в Акті приймання-передачі надання правничої допомоги від 26.02.2024р. та вказані послуги були надані.

У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З врахування наведеного, з огляду на предмет позову та категорію складності справи, суд вважає що обґрунтованим є стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3700 грн., що відповідає вищевказаним критеріям розумності й співмірності

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ЖБК «Суворівський-8» є доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає можливим також звільнити відповідачку від сплати судового збору на підставі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а сплачений судовий збір компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» (, юридична адреса: вул. С. Палія буд. 93, м. Одеса)

заборгованість за внески на утримання будинку і прибуткової території та житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2015р. по 01.04.2024р. у загальній сумі 27665 гривень 08 копійок, суму інфляційного збільшення за період 01.02.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 1928 гривень 11 копійок, три відсотки річних за період 01.02.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 789 гривень, витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3700 гривень, а всього стягнути суму у розмірі 34082 гривень 19 копійок.

3. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

4. Сплачений Житлово-будівельним кооперативом «Суворовський-8» (, юридична адреса: вул. С. Палія буд. 93, м. Одеса) судовий збір у розмірі 3028 гривень за платіжним дорученням №1206 від 28.03.2024р. (*;101;23207749;;9; СУДОВИЙ ЗБІР, ЗА ПОЗИВОМ ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ "СУВОРІВСЬКИЙ-8"; СУВОР?ВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ОДЕСИ 9; СУДОВИЙ ЗБІР, ЗА ПОЗИВОМ ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ) компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2025