КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/7486/24 Головуючий у суді І інстанції Осаулов А.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в м. Києві на користь ОСОБА_1 кошти недоотриманої суми пенсії у розмірі 105 742,47 грн та 968,96 грн судового збору, а всього - 106 441,43 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, ГУ ПФУ в м. Києві звернулося з апеляційною скаргою.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, зміст оскаржуваного судового рішення та відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, які перебувають у відкритому доступі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Втім, право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Тобто, реалізація права особи на судовий захист здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення встановлені у статті 285 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, ЦПК України встановлює для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення - шляхом подання до суду, що його ухвалив, заяви про перегляд цього рішення (стаття 284 ЦПК України), а також загальний порядок - апеляційне оскарження (частина четверта статті 287 ЦПК України).

При цьому апеляційне оскарження заочного рішення можливе відповідачем лише після його перегляду судом першої інстанції у встановленому законом порядку та залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Указане відповідає роз`ясненням, які містяться у абзаці 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, де зазначено, що оскарження заочного рішення в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року, яке є предметом апеляційного оскарження відповідачем, не переглядалось судом першої інстанції за письмовою заявою ГУ ПФУ в м. Києві, поданою в порядку вимог статей 284, 287 ЦПК України, відповідач одразу звернувся з апеляційною скаргою на заочне рішення, тобто не дотримався процедури перегляду такого судового рішення.

Враховуючи викладене, у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в м. Києві на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року слід відмовити та повернути її скаржнику, оскільки ним не дотримано порядку оскарження цього рішення.

Керуючись статтями 284, 287, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У прийнятті до розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування відмовити та повернути апеляційну скаргу скаржнику.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві право на перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, відповідно до вимог статей 284, 287 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній