Провадження № 2/582/134/25
Справа № 582/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дремова О.Г.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, адвокат Скляров С.Л. звернувся до суду із цим позовом в інтересах позивача ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Заочним рішенням від 26 березня 2025 року позов задоволено, стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку(доходу).

Відповідач ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення у якій з рішенням не погодився та просив його скасувати з огляду на те, що визначений судом розмір аліментів є великим та судом не враховано ряд обставин, які зумовлюють неможливість сплати аліментів у зазначеному розмірі. Так на даний час відповідач працює регіональним інженером у ПрАТ «Зернопродукт МХП», але власного житла у м. Коломия не має, тому змушений його наймати. Кошти, які відповідач сплачує за комунальні послуги та оренду (найм) житла відбирають у нього значну частину від заробітної плати. Відповідач, як добропорядний син, надає також посильну матеріальну допомогу своїм батькам, які є непрацездатними у зв`язку з досягненням пенсійного віку. Мати відповідача на сьогодні має проблеми із зором, оскільки, має діагноз: часткова катаракта, гіперметропія слабкого ступеня правового ока, слабкого ступеня лівого ока, рефракційна амбліопія. Внаслідок до вищевказаного переліку хвороб за станом здоров`я мати відповідача потребує курсів лікування. Крім того, відповідач особисто також має потребу в одязі, взутті, харчах, сплачує за проїзд в громадському транспорті.

Крім того, на даний час відповідач із жовтня 2024 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , яка має дитину з інвалідністю ОСОБА_7 . Оскільки батько ОСОБА_7 не сплачує кошти на утримання сина, частину коштів відповідач витрачає на утримання цивільної дружини і сина.

Відповідач постійно перераховує кошти на утримання синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , бере участь у придбанні одягу, шкільного приладдя, взуття, а також перераховує коштів на додаткові витрати за проханням дітей, на їх банківські картки. За таких обставин, визначений заочним рішенням суду розмір аліментів на утримання спільних дітей сторін є занадто великим, прийнятим без врахування всіх вищевказаних обставини, без врахування того, що не тільки відповідач, як батько має здійснювати утримання спільних дітей, але і позивачка як мати має нести такі витрати.

Ухвалою суду від 23 травня 2025 року заочне рішення від 26.03.2025 скасовано, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула. Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Вважає, що посилання відповідача на необхідність утримувати дитину співмешканки та батьків не може перешкоджати обов`язку батька утримувати своїх дітей.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув. Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 1/4 заробітку доходу відповідача. Вважає, що такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення потреб спільних дітей сторін, враховуючи його дохід. Додатково пояснив, що відповідач ніколи не відмовлявся від утримання дітей, та перераховував кошти на картки дітей. Також представник вважає, що мати також повинна брати участь у забезпеченні дітей рівною мірою та аліменти не можуть бути джерелом збагачення.

Суд, заслухавши пояснення представників, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.5,8).

Рішенням Недригайлівського районного суду від 19.04.2023 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12).

Із пояснень представника позивача вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає разом із дітьми закордоном, діти перебувають на її повному забезпеченні, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей в незначному розмірі. Відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач.

Із довідки від 29.04.2025 за № 11/к встановлено, що на даний час відповідач працює у ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» на посаді «Інженер регіональний з 22 лютого 2024 року по теперішній час (а.с.57).

Із копії договору оренди житлового приміщення від 01.03.2025 вбачається, що він укладений ОСОБА_3 як орендарем житлового приміщення квартири в м. Коломия. Орендна плата становить 7500 грн (а.с.58).

Із наданих копій пенсійних посвідчень (а.с.65-66) встановлено, що батьки відповідача є пенсіонерами, мати має проблеми із зором та потребує нагляду окуліста та лікування.

Також в судовому засіданні досліджено виписку по картковому рахунку відповідача (а.с.70-96). Представник відповідача пояснив, що виділені у виписці суми перераховувалися відповідачем на рахунки його дітей.

З довідки про доходи (а.с.141) встановлено, що відповідач ОСОБА_3 працює в Філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» інженером регіональним та за період часу з січня 2025 по березень 2025 року отримав заробітну плату в розмірі 238345, 87 грн.

З копії свідоцтва про народження (а.с.143) встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_11 , батьками якого є ОСОБА_12 , ОСОБА_6 . На а.с. 144 знаходиться копія посвідчення дитини інваліда ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 приблизно 10 місяців з січня 2025 року. Також вона має дитину з інвалідністю, дитина хворіє на цукровий діабет. Оскільки вони проживають як сім`я, ОСОБА_3 придбає продукти, інші речі для сім`ї, допомагає придбавати для сина необхідні засоби для вимірювання рівня цукру. Батько дитини проживає в рф, ніякої допомоги на утримання сина не надає, свідок також не зверталася із позовом про стягнення з нього аліментів. Влітку 2025 року рішенням суду за її позовом ОСОБА_12 був позбавлений батьківських прав щодо сина. Сама свідок працює, отримає заробітну плату в розмірі приблизно 30 000 грн, син отримує допомогу у зв`язку з інвалідністю близько 2700 грн. Також вона кілька разів отримувала путівку для оздоровлення дитини. Батьки відповідача проживають у м. Ромни, він часто їх відвідує, допомагає їм матеріально. В якому розмірі свідок не знає. Фактично кожен з них розпоряджається своєю зарплатою, на лікування дитини кошти дає ОСОБА_3 , за необхідності дає гроші і на її особисті потреби.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Отже, отримувати підвищений розмір аліментів, а не мінімальний, є безумовним правом дитини, яке визначене законом та захищається в судовому порядку в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки неповнолітні діти сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю, відповідач є їх батьком, працездатний, то відповідно до ст. 180 СК України, то він зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання, а тому вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач утримує дитину своєї співмешканки, а також допомагає батькам, а тому відповідно розмір аліментів має бути зменшений до 1/4 частини заробітку(доходу) суд відхиляє, оскільки встановлений законом обов`язок сплачувати аліменти поширюється лише на дітей, батьком яких заначений відповідач у свідоцтві про народження.

З довідки про доходи вбачається, що відповідач отримує достойну заробітну плату, значно вищу ніж середня заробітна плата в Україні, таким чином стягнення аліментів на утримання дітей у визначеному судом розмірі не поставить його у скрутне матеріальне становище.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6 , співмешканки відповідача, вона працює, отримує заробітну плату у розмірі 30 000 грн, 13 років самостійно утримує свого сина, аліменти з батька дитини не стягувала. При вирішенні питання про позбавлення його батьківських прав влітку 2025 року також не заявляла вимогу про стягнення аліментів. Це свідчить про те, що свідок має можливість самостійно утримувати свою дитину. Крім того, дитина свідка отримує допомогу у зв`язку з інвалідністю, допомогу на оздоровлення.

Батьки відповідача є пенсіонерами, доказів того що вони потребують утримання від відповідача не надано.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів жодної з передбаченої ст. 182 СК України обставин, які б давали підстави визначити аліменти на двох дітей у розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача.

Згідно ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 24, 112, 113, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко