справа № 489/6744/25 провадження №2/489/3194/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У серпні 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 52380,17 грн., а також 2422,40 грн. судового збору і 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 укладено договір №4511011, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та на строк, передбачені умовами договору.

15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №15/12-20212254, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4511011.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4511011.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4511011.

Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого заборгованості відповідача на день формування позовної заяви складає 52380,17 грн., з яких: 6909,91 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 45470,26 грн. за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку 0,00 грн.; заборгованість за пенею/штрафами, комісією, інфляційними втратами та трьома процентами річних 0,00 грн.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4511011, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів до 09.09.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі за стандартною (базова) ставкою 5,00 відсотків від залишку кредиту за кожен день користування ним, та комісією за надання кредиту: 495,00 грн., яка нараховується за ставкою 3,30 відсотків від суми кредиту одноразово (пункти 1.2 -1.6).

Згідно пункту 6.1 кредитного договору він укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.

До позову додано Анкету-заяву на кредит № 4511011, яка містить особисті данні відповідача, зокрема його прізвище, ім`я по батькові; місце та дату народження; місце реєстрації та фактичного проживання; код РНОКПП; місце роботи; номер мобільного телефону та адресу електронної пошти; данні дружини та знайомило, їх номери мобільних телефонів; погоджені умови кредитування.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» підтверджується, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір №4511011 від 10.08.2021 ідентифікований Товариством та акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором «F56033», який було відправлено позичальнику 10.08.2021.

Успішне перерахування коштів відповідачу позивач підтвердив квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про проведення 10.08.2021 в системі LIQPAY переказу коштів в сумі 15000,00 грн. згідно договору № 4511011 отримувачу за карткою 473121*50.

Таким чином дослідженими доказами підтверджується належне виконання кредиторами своїх зобов`язань із виплати позичальнику коштів в кредит.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Набуття прави вимоги до відповідача за вказаними договорами позивач підтвердив наступним.

15.12.2022 було укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4511011.

Із реєстру боржників до вказаного договору факторингу вбачається, що на дату набуття ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прави вимоги заборгованості за кредитним договором № 4511011 загальний розмір заборгованості становив 27849,99 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 6909,91 грн. та процентам 20940,08 грн.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4511011.

Згідно реєстру боржників до вказаного договору на дату набуття прави вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 4511011 становила 52380,17 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 6909,91 грн. та процентам 45470,26 грн.

Отже заборгованість збільшилася за рахунок процентів.

Із доданих до позову розрахунків вбачається, що відповідач свої грошові зобов`язання не виконала внаслідок чого утворилася заборгованість яка згідно розрахунку:

- ТОВ «МІЛОАН» складає 27849,99 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 6909,91 грн. та процентам 20940,08 грн.

- ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 складає 52 380,17 грн., з яких 6 909,91 грн. заборгованість за тілом кредиту, 45 470,26 грн. за процентами (нарахування процентів здійснено по 23.02.2022);

- ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 23.07.2025 складає 52380,17 грн., з яких 6 909,91 грн. заборгованість за тілом кредиту, 45 470,26 грн. за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги і на тату складання розрахунку.

Отже позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачу заборгованість в розмірі, право вимоги на яку ним було набуто від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Правове обґрунтування та мотиви суду

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідно до частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов укладених договорів, які оформлені в електронній формі та підписані відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Дослідженими судом доказами також підтверджується, що відповідач неналежно виконував свої грошові зобов`язання внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6909,91 грн.

Доказів, які б спростовували таку заборгованість матеріали справи не містять, а суд позов в цій частині вважає правомірним, у зв`язку із чим вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Щодо нарахування процентів за договором №45470 від 10.08.2021.

Із змісту договору вбачається, що його сторонами погоджено наступні умови в частині нарахування процентів.

За підпунктом 1.5.2 пункту 1.5 Договору проценти за користування кредитом складають 1710,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,38% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно пункту 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Підпунктом 2.2.1 пункту 2.2. Договору встановлено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в підпунктах 1.5.1 - 1.5.2 Договору, в термін (дату) вказаний в пункті 1.4 (до 09.09.2021). У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний у пункті 1.3 Договору (кредит надано строком на 30 днів), він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною підпунктом 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною пунктом 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених пунктом 2.3 Договору.

Умовами підпункту 2.2.3 Договору встановлено, що після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Підпунктом 2.3.1.2 Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах, відповідно до яких Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в пункті 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Тобто, за умовами договору про споживчий кредит №4511011 від 10.08.2021 протягом 30 днів нараховуються передбачені пунктом 1.5.2 договору проценти за ставкою 0,38 відсотків відповідно, за наступні 60 днів (у випадку пролонгації) передбачені пунктом 1.6 та підпунктом 2.3.1.2 договору за ставкою 5 відсотків, у випадку подальшого користування позичальником кредитними коштами після пролонгації протягом наступних днів пролонгації, але не більше 60 днів.

Отже кінцевим строком нарахування процентів з урахуванням пролонгацій є 07.01.2022 (10.08.2023 + 30 днів + 60 днів + 60 днів).

З матеріалів справи, зокрема розрахунку ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що первісним кредитором у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору в межах погодженого строку кредитування (30 днів), у відповідності до підпункту 2.3.1.2 договору було пролонговано строк його дії ще на 60 днів зі сплатою процентів в розмірі 5% та в подальшому, у зв`язку із користуванням кредитом нарахування процентів здійснено по 23.11.2021, що відповідає умовам погодженим сторонами. Розмір заборгованості за процентами за розрахунком ТОВ «МІЛОАН» станом 23.11.2021 складає 20940,08 грн.

Згідно розрахунку наступного кредитора - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» нарахування процентів здійснено за період з 15.12.2021 по 23.02.2022. Тобто за межами строку кредитування, передбаченого підпунктом 2.3.1.2 договору, та їх розмір складає 45470,26 грн. (20940,08 +24530,18 (6909,91 х 5%х71)).

Вказану заборгованість по процентам просить стягнути з відповідача і позивач, що підтвердив доданим до позову розрахунком.

Оскільки нарахування процентів кредитором здійснено з порушенням умов кредитного договору суд, з урахуванням меж судового розгляду враховує початковий період додаткового нарахування процентів 15.12.2021 здійснює власний розрахунок процентів в меж строку кредитування, встановленого підпунктом 2.3.1.2 договору.

За розрахунком суду за період з 15.12.2021 по 07.01.2022 розмір процентів складає 8291,89 грн. (6909,91 х 5%х24)

Таким чином, заборгованість відповідача по процентам складатиме 29231,97 грн. (20940,08 + 8291,89)

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, постановах від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтю 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Пункт 4.2 кредитного договору розташований в розділі, яким, серед іншого, врегульовано відповідальність позичальника («Відповідальність сторін»), натомість правомірна поведінка сторін, регламентується окремим (самостійним) розділом («Умови виконання»).

Доказів того, що кредитодавцем надсилалася вимога позичальнику відповідно до пункту 4.2 договору суду не надано та вимогу про стягнення процентів, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, позивачем не заявлено.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу кредитора за договором про споживчий кредит №4511011 від 10.08.2021 у розмірі 36141,88 грн., яка складається із 6909,91, грн. заборгованості за кредитом та 29231,97 грн. за процентами.

Враховуючи наведене та оцінивши наявні докази, суд вважає доведеним порушення відповідачем взятих грошових зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 36141,88 грн.,у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так як суд позов задоволено частково на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1671,21 грн. (2422,40 х 68,99%)

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, часткове задоволення позовних вимог та критерії розумності і співмірності.

При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, суд зважає на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, а також те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 4511011 від 10.08.2021 в розмірі 36141,88 грн. (тридцять шість тисяч сто сорок одна гривня 88 коп.), а також судовий збір в сумі 1671,21 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят одна гривня 21 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» , , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 15.10.2025.

Суддя І.В.Коваленко