Справа № 515/1099/25
Провадження № 2/515/1440/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дем`янової О.А.,

секретарі Унгурян Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила змінити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у близьких стосунках з відповідачем та у них відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2023 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.02.2024 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №515/1153/23, виданим 01.02.2024 року Татарбунарським районним судом Одеської області на підставі вказаного рішення суду. На теперішній час розмір аліментів, який відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки становить 1598 грн, оскільки згідно з положеннями ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Присуджений рішенням суду розмір аліментів є надто мізерною сумою для забезпечення необхідного фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, її утримання та розвитку здібностей, оскільки донька росте і відповідно потребує більше грошових витрат на її утримання, а відповідач добровільно, крім сплати аліментів, допомоги на утримання доньки не надає, участі у додаткових витратах не приймає, внаслідок чого їй важко матеріально утримувати доньку, незважаючи на те, що вона сама працює за наймом, проте їй не вистачає коштів на повноцінне утримання дочки та забезпечення її всім необхідним. У зв`язку з різким зростанням цін на промислові, продовольчі товари, комунальні витрати та медикаменти, мізерна сума аліментів, яку сплачує відповідач, не задовольняє найнеобхідніших потреб дочки. Зауваживши, що відповідач проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України, отримує регулярний дохід та має можливість сплачувати аліменти, позивачка вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що вже стягується з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі 2000 грн, на частку від доходу платника аліментів, а саме: в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

25 липня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Своїм правом подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не скористався.

09.09.2025 року представник відповідача-адвокат Ковпак О.В. подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та відсутність відповідача, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Татарбунари Татарбунарського району Одеської області народилася ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16.02.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №332 (а.с.4).

Згідно з Довідкою про фактичне місце проживання особи на території Татарбунарської міської ради за певною адресою №391 від 17.07.2025 року донька ОСОБА_3 , 2015 року народження проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Витягами з Реєстру територіальної громади № 2025/008884154 та № 2025/008883802 від 03.07.2025 року підтверджується зареєстроване місце проживання позивачки та її доньки ОСОБА_3 на вищевказаною адресою (а.с.12,13).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2023 року у справі №515/1153/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

06 лютого 2024 року на підставі вказаного рішення суду старшим державним виконавцем татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження ВП №74062237 (а.с.7).

Згідно з Довідкою №3334 виданою 31.07.2025 року військовою частиною НОМЕР_2 матрос ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у цій військовій частині (а.с.9).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 грн.

Позичка у своїй позовній заяві вказала, що згідно з рішенням суду про стягнення аліментів на утримання її неповнолітньої доньки, яке перебуває на примусовому виконанні в Татарбунарському відділі ДВС, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки на утримання доньки аліменти у розмірі 1598 грн, що є надто мізерною сумою для забезпечення необхідного фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Вказані обставини спонукали її звернути ся до суду з вимогою про зміну розміру стягнення аліментів.

За змістом ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України (далі-СК України ) за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із роз`ясненнями, наданими у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивачки визначено судому твердій грошовій сумі 2000 грн, тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що збільшений розмір аліментів забезпечить належні умови виховання дитини на мінімальному рівні, що в свою чергу забезпечить гармонійний розвиток дитини.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-182, 81, 184, 191 СК України, ст.ст. 4,12-13,258,259,263,265,354,430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області №515/1153/23 від 20 жовтня 2023 року, з твердої грошової суми в розмірі 2000 грн 00 коп та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного тексту рішення 21 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.А.Дем`янова