Справа № 760/8491/25
Номер провадження 2/289/888/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (місце знаходження / місце проживання: вул. Лісова, 2, поверх 4, м.Бровари, Броварський р-н, Київська обл., 07400) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за Договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №2932579 в розмірі 15375,00 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 15.07.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 будо укладено договір позики №2932579.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників та згідно додаткової угоди № 41 від 08.10.2024 позивач набув права вимоги до відповідача.

Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року справу №7660/8491/25 за позовною заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором передана за підсудністю до Радомишльського районного суду Житомирської області, з урахуванням того, що відповідач має реєстрацію місця проживання на території, що входить до виключної підсудності вказаного суду.

Ухвалою від 15.07.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач до суду також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Надав до суду відзив на позовну заяву до якого долучив письмові докази. Позовні вимоги визнає частково, в розмірі тіла кредиту. Проти стягнення відсотків та штрафних санкцій заперечує з посиланням на п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» вказуючи, що він є чинним військовослужбовцем.

Позивач своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався, достатність і належність доказів поданих відповідачем не оспорював.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2932579. Відповідно до умов договору відповідачеві надано кредит у розмірі 5 000,00 гривень строком на 5 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 7.46 % за день від суми кредиту.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №2932579 від 15.07.2024 вбачається, що за період з 08.10.2024 по 28.02.2025 за відповідачем утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 15375 грн., з яких:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 2,00 грн.,

- заборгованості за пенею 10000,00 грн.,

- комісія за надання позики 373,00 грн.

Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовах Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики.

Відповідно до п.5 п.п. 5.1 договору позики підписанням цього договору позик відповідач підтверджує що він ознайомлений на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг.

Відповідно до п.5 п.п. 5.3 договору позики позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін, та наслідки укладання цього Договору, йому зрозумілі.

Відповідно до п. 21 договору позики цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Відповідач отримання кредитних коштів не оспорює та визнає позов в цій частині.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до вказаних положень 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 14/06/21.

До даного договору факторингу в подальшому угодами від 28.07.2021 року, 13.06.2022 року та від 08.10.2024 року вносились відповідні зміни.

Відповідно до договору факторингу та внесених до нього змін ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за договором позики № 2932579 від 15.07.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 15375,00 грн. за договором позики №2932579.

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до цих боржників стосовно заборгованостей.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 08.10.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах та позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання.

У даній справі ОСОБА_1 уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» електронний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором 800255), а тому вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять.

Відтак, встановивши укладення між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 15 липня 2024 року договору позики №2932579, строку дії договору на 5 днів, відсутність сплати тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 5 000,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості по процентам та штрафних санкцій то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до довідки №101/1/459 виданої ВЧ НОМЕР_1 від 30.05.2025 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в ВЧ НОМЕР_1 .

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Надана відповідачем довідка видана тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ НОМЕР_1 судом оцінюється як така, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 пільг щодо нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Надані відповідачем письмові докази про проходження військової служби не можуть впливати на можливість повернення ним кредиту.

Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для часткового задоволення позову.

При звернені до суду ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено 3028,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 103638 від 18.03.2025.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (32,52 %).

Керуючись статтями ст.ст. 4, 12, 13,76, 81, 89, 137,141,247,263-265,352354 ЦПК України, ст. ст. 6, 625, 626, 638 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») за договором позики № 2932579 від 15.07.2024 року заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн., та судовий збір в розмірі 984,70 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК