Справа № 346/4640/25
Провадження № 2-о/346/305/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Орешко Л.Л.

представника заінтересованої особи Гіглюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Орешко Любов`ю Логвинівною, заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління державної міграційної служби, Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,-

В С Т А Н О В И В :

представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия Івано-Франківської області, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 04.07.2024 року заявника мобілізовано до Збройних Сил України та виникла необхідність в наданні паспорта громадянина України, проте з`ясувалось, що він відсутній, у зв`язку з чим він не має можливості оформити банківську картку, йому не виплачується в належному розмірі грошове забезпечення та інші виплати. Крім того, він не може отримати належне медичне забезпечення та посвідчення учасника бойових дій. Коломийським відділом Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області йому відмовлено у видачі паспорта громадянина України через відсутність доказів його проживання в Україні станом на 24.08.1991 року. Зазначає, що ОСОБА_1 з дня народження постійно проживає на території України, однак, відсутні докази його прописки на визначену законом дату, оскільки йому було тільки 2 роки, прописка дитини окремо від батьків не здійснювалась, а дані про прописку матері втрачені через втрату та зміну паспорта. З часу народженні та до моменту мобілізації в ЗСУ ОСОБА_1 проживав разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , а пізніше в квартирі АДРЕСА_2 . З 1996 року по 2003 рік він навчався у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 м. Коломия Івано-Франківської області. Після досягнення повноліття він розпочав виготовлення паспорта, проте через небажання проходити військову службу не став на військовий облік та паспорт так і не отримав. Тому представник заявника просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та вказав, що народився в м.Коломия Івано-Франківської області, приблизно в 1991-1992 роках відвідував дитячий садочок АДРЕСА_3 та № НОМЕР_1 , з 1996 року по 2003 рік він навчався у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 м. Коломия Івано-Франківської області. В шістнадцятирічному віці розпочав процес оформлення паспорта громадянина України, однак, через небажання проходити військову службу не завершив процес його отримання. З часу народження проживав з бабою та мамою, на даний час проживає з мамою без реєстрації місця проживання (прописки) через відсутність паспорта.

Представник заявника, адвокат Орешко Л.Л. в судовому засіданні, враховуючи надані письмові докази та показання свідків, які засвідчують факт постійного проживання заявника на території України станом на 1991 рік, просить заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Західного міжрегіонального управління державної міграційної служби, Гіглюк Н.П. в судовому засіданні при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, голова комісії з ліквідації надіслав до суду письмові пояснення, згідно з якими інформує, що наказом міграційної служби України від 05.12.2024 року №318 «Про ліквідацію УДМС в Івано-Франківській області» утворено комісію з ліквідації УДМС в Івано-Франківській області; територіальні та структурні підрозділи УДМС в Івано-Франківській області не функціонують, не діють та припинили надавати громадянам адміністративні послуги (в тому числі розгляд заяв щодо встановлення належності до громадянства України).

Суд, заслухавши вказаних учасників, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия Івано-Франківської області народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 646 від 09.08.1989 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09.08.1989 року ( складеного російською мовою ); національність батька зазначена росіянин, матері українка (а.с. 15).

Відповідно до копії довідки №327/03-16, виданої 06.06.2025 року Коломийським ліцеєм №4 імені ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно навчався у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 м. Коломиї Івано-Франківської області з 1996 року по 2003 рік, з 1-го по 8-ий клас (а.с. 17 ).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.1996 року визнано ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , 1989 року народження, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 ( а.с. 18 ).

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, які проживають у квартирі АДРЕСА_5 , розпочатої 14.01.1994 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, у вказаній квартирі проживав, в тому числі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 21-23 ).

20.06.2007 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (додаток №1 до п.8 Форма №1) про видачу паспорта у зв`язку із досягненням віку на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 09.08.1989 року, у якій у відповідній графі зазначено його місце проживання: АДРЕСА_6 , а також те, що раніше в іноземному громадянстві (підданстві) не перебував і прийнятий до громадянства України (а.с. 16).

Згідно з копією приватизаційного майнового сертифікату серії ІВ №0384705 (які видаються громадянам України), останній видано 02.06.1995 року на імя ОСОБА_1 , із зазначенням даних вищевказаного свідоцтва про народження та адреси: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до копії медичної картки, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, остання містить відомості про проведення огляду та щеплень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса: АДРЕСА_7 )), зокрема, 12.07.1991 року, 16.09.1991 року, та 24.10.1991 року ( а.с. 19-20 ).

Даними копії військового квитка серії НОМЕР_3 стверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.07.2024 року призваний до Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 по загальній мобілізації (а.с. 9-12).

Згідно з витягом з наказу №207 командира військової частини НОМЕР_4 від 16.08.2024 року, ОСОБА_1 , призначеного на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_5 стрілецького батальйону, з 16.08.2024 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення ( а.с. 60 ).

Відповідно до копії листа Коломийського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області № Л-89/6/2602-25/2619/107-25 від 04.06.2025 року щодо документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 повідомлено, що під час проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не документований паспортом громадянина України та не встановлено факту його проживання на території України станом на 24.08.1991 року, а тому йому відмовлено в оформленні паспорта, оскільки не встановлено належність до громадянства України; рекомендовано звернутися із відповідною заявою до суду щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року (а.с. 13 ).

Свідок ОСОБА_6 ( баба заявника) в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку м. Коломия та проживав разом із нею з 1989 по 1995 роки, якого водила до лікаря та в дитячий садочок, в який його особисто влаштовувала. Після початку процесу приватизації, вона виписала його разом із матір`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ( знайома матері та баби заявника ) пояснила, що її та будинок ОСОБА_5 знаходились поруч, знає його з дитинства; її син відвідував разом із ним садочок та школу, а також підтвердила, що ОСОБА_1 народився 1989 року, нікуди не виїжджав, проживав разом з матір`ю та бабою.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 1.1 Положення Національного Банку України «Про порядок видачі приватизаційних майнових сертифікатів» від 02 грудня 1994 року, приватизаційний майновий сертифікат - це особливий вид державного цінного папера, який засвідчує право власника на безоплатне одержання у процесі приватизації частки майна державних підприємств. Відповідно до ч.1, 3 ст. 4 Закону України «Про приватизаційні папери» приватизаційні папери використовуються громадянами України для придбання частки майна державних підприємств та інших об`єктів, державного житлового фонду, земельного фонду відповідно до законодавства України про приватизацію.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-ІІІ) громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Статтею 8 вищевказаного Закону визначено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з пп. а п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з п. 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року в справі № 363/214/17-ц відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Тлумачення статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про встановлення факту) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Таким чином, на підставі наведеного, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки у судовому засіданні встановлено факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі наведеного, ст.ст. 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_6 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_6 .

Заінтересовані особи:

Західне міжрегіональне управління державної міграційної служби, адреса: 79007, м. Львів, вул. С.Стрільців, 11, .

Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області, адреса: 76010, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Гнатюка, 29, .

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.