Провадження № 2/127/5205/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні тим, що відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 30 днів з 15.01.2022 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 14.02.2022 року; комісія за надання кредиту: 2000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 , станом на 22.07.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 38500 грн., з яких 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 2000 грн. заборгованість за комісією. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі, за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року у розмірі 38500 грн., з яких 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 2000 грн. заборгованість за комісією, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі.

Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Законом України «Про споживче кредитування» надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 30 днів з 15.01.2022 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 14.02.2022 року; комісія за надання кредиту: 2000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки: фіксована; нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування; позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій); таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів; якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою; після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється; договір було підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором V66930.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 22.07.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 38500 грн., з яких 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 2000 грн. заборгованість за комісією.

Так, згідно з квитанцією (ID операції ) 15.01.2022 року о 01:31 год. ТОВ «Мілоан» було перераховано на картку VISA 414962*6 кошти згідно договору 3781367 у сумі 20 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 заборгованість по тілу кредиту не сплачувалася, тому підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 20000 грн.

До боржника ОСОБА_1 застосовувалася як пільгова (1,25% на день), так і стандартна (5% на день) процентна ставка, тому заборгованість за нарахованими процентами становить 16500 грн.

Щодо правонаступництва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі, за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту та договору факторингу, встановив, що права позивача відповідачем ОСОБА_1 порушені, а тому вони підлягають захисту, тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 81, 137, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 3781367 від 15.01.2022 року у розмірі 38 500 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот гривень), з яких 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 2000 грн. заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; )

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

СУДДЯ: