Справа № 229/7488/24
Провадження № 2/211/2757/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 жовтня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лебеженко В.О., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01.11.2024 року (головуючий суддя Хомченко Л.І.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду, 03.10.2025 року від позивача надійшла заява, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

Суддя, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, встановив, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст. 175,177 ЦПК України, а тому підлягає повторно залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, у порушення вимог ч. 4 ст. 19 СК України позивачем не залучено до участі у справі Орган опіки та піклування, представлений належною юридичною особою.

Крім того, ст. 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Тобто об`єктом захисту може бути порушене, невизнане або оспорене право чи інтерес. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Отже, позовна заява не містить викладення обставин та посилань на докази наявності спору між позивачем та відповідачкою щодо вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - звернення до органу опіки та піклування за для визначення способів участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення органом опіки та піклування такої участі та невиконання відповідачкою такого рішення, докази на підтвердження таких обставин до позову не долучені.

При цьому звернення до органу опіки та піклування, визначення цим органом способів участі одного з батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею та невиконання другим з батьків (з ким проживає дитина) рішення органу опіки та піклування, є передумовою для звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, всупереч положенням ст.175 ЦПК України, ст.19 СК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а саме, в матеріалах позовної заяви відсутні документи на підтвердження звернення позивача до органу опіки та піклування для встановлення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, відсутній висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду з позовом, що відноситься до даної категорії справ, не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою звернення до суду за усуненням таких перешкод.

Роз`яснення щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при зверненні до суду у спорах даної категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору, міститься в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 по справі 638/18531/16-ц.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачу на адресу, вказану в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя В.О Лебеженко