ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/5412/24
Пр. №2/521/4054/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Жулего М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 04 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено угоду №200520884 щодо кредитування (далі-Кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18273,10 грн., з встановленим строком користування з 04 травня 2016 року по 04 травня 2019 рік, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Зазначив, що 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року.

Таким чином, банк, правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Станом на 16 лютого 2023 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року становить 52651,59 грн., з яких: 18273,10 грн. заборгованість за кредитом; 34378,49 грн. заборгованість за відсотками.

Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених Кредитним договором, позивач просив суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року в розмірі 52651,59 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (т.1а.с. 124-125).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року позовні вимоги були задоволенні та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року в розмірі 79327,34 грн., з яких: 52651,59 грн. - сума заборгованості; 21929,41 грн. сума інфляційних втрат; -4746,34 грн. сума 3% річних; судовій збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. (т.1 а.с.147-151).

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року була прийнята до розгляду заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року (т.1 а.с.182).

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року було скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року та справа призначена до судового розгляду (а.с.192-193).

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02 червня 2025 року було витребувано від ТОВ «Діджи Фінанс» детальний розрахунок заборгованості (т.1 а.с.227).

Представник позивача, діюча на підставі довіреності від 01 вересня 2024 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Раніше надала відповідь на відзив (т.1 а.с.218-221,222,223,231-232).

Відповідачка та її представник, діюча за ордером від 23 квітня 2025 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Раніше надала відзив на позов, в обгрунтування якого зазначила, що 23 травня 2016 року НБУ визнав ПАТ «Банк Михайлівський», з яким ОСОБА_1 уклала Кредитний договір №200520884 від 04 травня 2016 року, неплатоспроможним, тому всі позичальники ПАТ «Банк Михайлівський» були направлені до ПАТ «Платинум Банк» для укладення нових договорів, а саме: Кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) №3232/2693CLFKIPT2 від 29 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 17765,83 грн., яка складається із суми кредиту, яку відповідачка отримала від ПАТ «Банк Михайлівський» за мінусом сплаченої нею на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року 1157,00 грн. (квитанція №11503 від 25 травня 2016 року на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року) та плюс комісії за обслуговування кредиту 620,00грн., передбачених п.п. «д» п.1.2 Кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) №3232/2693CLFKIPT2 та процентів за користування кредитними коштами; Договору доручення № 1864/1 на переказ коштів з поточного рахунку фізичної особи від 29 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , за умовами якого банк зобов`язувався виконати від імені і за рахунок особи юридичні дії: самостійно, без додаткового узгодження з особою та без надання платіжних доручень здійснити з поточного рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито у Банку на ім`я особи (далі- Рахунок 1) перерахування коштів у валюті гривня на поточний рахунок ТОВ «ФК «Фагот» № НОМЕР_2 , який відкрито в ПАТ Банк «Восток» (далі- Рахунок 2) в сумі 17765,83 грн.; призначення платежу: погашення заборгованості по Кредитному договору №200520884 від 04 травня 2016 року ОСОБА_1 (згідно Договору доручення № 1864/1 від 29 червня 2016 року.

Факт того, що ТОВ «ФК «Фагот» на час укладання Договору доручення № 1864/1 від 29 червня 2016 року на переказ грошових коштів з поточного рахунку фізичної особи від 29 червня 2016 року мало право отримувати гроші по кредитним договорам, укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» підтверджується рішенням Північного Апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року по справі №910/11298/16, яким було визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК « Фагор» та зобов`язано ТОВ «ФК « Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно Договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2.

Стверджувала, що відповідачка повністю виконала умови договору №3232/2693CLFKIPT2 від 29 червня 2016 року та Договору доручення № 1864/1 від 29 червня 2016 року, та погасила суму кредиту у розмірі 23951,00 грн., тому підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 відсутні (т.1 а.с. 186, 202-205,249-250).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності представника позивача, який своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, ТОВ «Діджи Фінанс» є юридичною особою та дії на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.38,106).

Встановлено, що 04 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200520884 щодо кредитування, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 18273,10 грн., строком користування з 04 травня 2016 року по 04 травня 2019 рік, з процентною ставкою 0,0001%, яка нараховується на залишок заборгованості по кредиту, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (т.1 а.с. 27-35).

Відповідно до п. 4 Кредитного договору №200520884 від 04 травня 2016 року сторони домовилися, що складовими та невід`ємними частинами кредитного договору є заява. Умови та графік платежів, позичальник розумів, підтвердив та погодився з усіма умовами надання кредиту (т.1 а.с. 27-35).

Встановлено, що ПАТ «Банк Михайлівський» свої зобов`язання виконав належним чином.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується банківською випискою по рахунку останньої (т.1 а.с. 39-104).

З матеріалів справи вбачається, що після укладення кредитного договору №200520884 від 04 травня 2016 року відповідачка своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 79327,34 грн., з яких: 52651,59 грн. - сума заборгованості; 21929,41 грн. сума інфляційних втрат; 4746,34 грн. сума 3% річних (т.1 а.с. 12-13).

Встановлено, що 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року (т.1 а.с. 36, 115-116, 117).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Тобто, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року в розмірі 79327,34 грн.

Встановлено, що постановою Північного Апеляційного Господарського суду від 01 липня 2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021року у справі № 910/11298/16 в частині немайнових вимог було скасовано, та ухвалено нове рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині, застосовані наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 № 1 і № 2; визнати відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 № 1 та від 20 травня 2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу; визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» ; зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19 травня 2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 № 1 і № 2; визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 № 1 та від 20 травня 2016 № 2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 № 1 та додатках до нього (а.с.207-211).

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №3232/2693CLFKIPT2 від 29 червня 2016 року, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 17765,83 грн.(т.1 а.с.170-171).

Крім того, 29 червня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір доручення № 1864/1 на переказ коштів з поточного рахунку фізичної особи від 29 червня 2016 року, за умовами якого банк зобов`язувався виконати від імені і за рахунок особи юридичні дії: самостійно, без додаткового узгодження з особою та без надання платіжних доручень здійснити з поточного рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито у Банку на ім`я особи (далі- Рахунок 1) перерахування коштів у валюті гривня на поточний рахунок ТОВ «ФК «Фагор» № НОМЕР_2 , який відкрито в ПАТ Банк «Восток» в сумі 17765,83 грн.; призначення платежу: погашення заборгованості по Кредитному договору №200520884 від 04 травня 2016 року ОСОБА_1 (а.с.172).

Відповідно до квитанцій ПАТ «Платинум Банк», які були надані відповідачкою, остання виплачувала заборгованість за Кредитним договором з можливістю перенесення платежу (рахунок) №3232/2693CLFKIPT2 від 29 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 17765,83 грн. (т.3 а.с.173,174,175,176,177,178,179).

Тому, твердження відповідачки та її представника про те, що відповідачка погасила заборгованість за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка в рахунок заборгованості за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року сплатила 25 травня 2016 року та 21 липня 2016 року на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» грошові кошти в розмірі 1207,00 грн. (1157,00 +50,00), що підтверджується квитанціями (т.1 а.с.173,177).

Суд вважає, що у зв`язку з тим, що вказані кошти були перераховані на рахунок ТОВ «ФК «Фагор», то підстави для зарахування їх в рахунок сплати заборгованості за Кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року, відсутні, оскільки доказів перерахування коштівна рахунок ТОВ «Діджи Фінанс» матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка може звернутися до ТОВ «ФК «Фагор» з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором.

Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надані йому кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору відповідачкою, з останньої на користь позивача підлягає стягненнюзаборгованість за кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року в розмірі 79327,34 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу АБ «Анастасії Міньковської» є договір №26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, додаткова угода до договору №26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, детальний опис робіт (т.1 а.с. 108, 111-113, 118).

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7500,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (т.1 а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 526, 549-552, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 275, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 19 березня 1997 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: (вул. авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) заборгованість за кредитним договором №200520884 від 04 травня 2016 року в розмірі 79327 (сімдесят дев`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 34 копійки, з яких: 52651,59 грн. - сума заборгованості; 21929,41 грн. сума інфляційних втрат; -4746,34 грн. сума 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 19 березня 1997 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: (вул. авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 19 березня 1997 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: (вул. авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда