Справа № 457/1546/24 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/1739/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Новікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу №457/1546/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Дубинського Віктора Михайловича на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,який продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,який продовжує навчання. Просить стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 10118 грн, а також аліменти за минулий період у сумі 159279 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось, тому 10.12.2008 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, син залишився проживати з позивачкою і перебуває на її утриманні. З 07.09.2022 року ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти ІII курсу другого медичного факультету Львівської національної медичної академії ім. Данила Галицького, денної контрактної форми навчання.

З огляду на те, що син навчається за денною формою, він позбавлений можливості працювати та утримувати себе самостійно, а тому потребує матеріальної допомоги в тому числі, в зв`язку із збільшенням вартості навчання на контрактній основі, щомісячних витрат на проживання у гуртожитку у м. Львів та харчування.

Вона не в змозі самостійно утримувати та надавати матеріальну допомогу синові, оскільки він не працює і навчається на денній формі навчання в Університеті. Інших доходів не має.

Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та уникає у будь який спосіб обговорення та вирішення даного питання.

Вона самостійно з початку навчання повнолітнього сина з вересня 2022 року та на даний час сплачує вартість навчання, проживання та його утримання. Також вказує, що на чисельні звернення та пропозиції її на адресу відповідача щодо участі у здійсненні матеріальної допомоги повнолітнього сина відповідач не реагує, будучим працездатною особою, не надає допомоги на утримання сина.

З часу навчання сина у вищому навчальному закладі та до моменту подання позову вона несла витрати за навчання, половину яких просить стягнути з відповідача.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн., щомісячно з дня подачі позову 20 серпня 2024 року і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини витрат на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , сплачених ОСОБА_1 за період навчання згідно договору № М24/22 від 16 вересня 2022 року, в розмірі 45 600 (сорок п`ять тисяч шістсот) грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211 гривні 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за минулий період в розмірі 45600 грн оскаржив представник ОСОБА_2 - адвокат Дубинський Віктор Михайлович. Апеляційна скарга мотивована ти, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Нормами ст.16 Сімейного кодексу України не передбачено стягнення аліментів за минулий час. Про час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач та його представник не були повідомленими належним чином.

Долучений в суді першої інстанції проєкт мирової угоди, який судом було взято до уваги, є таким, який відповідач не підписував та про його існування не знав.

Просить змінити рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 березня 2025 року в оскаржуваній частині, відмовивши в задоволенні позову. В іншій частині рішення просить залишити без змін.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу . У відзиві зазначає, що рішення суду є законним та справедливим. Звертає увагу, що обов`язок утримання дитини, яка продовжує навчання лежить на обох батьках. Відповідач від виконання такого обов`язку ухиляється, тому просить рішення суду залишити без змін.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується довідками про доставку судової повістки до електронного кабінету.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки-адвоката Новікової В.О. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Рішення оскаржується в частині стягнення аліментів за минулий період в розмірі 45600 грн., тому суд переглядає рішення лише в цій частині.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції 15.10.2003 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою №1978 від 13.08.2024 року ОСОБА_3 є студентом III курсу другого медичного факультету денного відділення Львівського національного медичного факультету ім. Данила Галицького, навчається за контрактом, термін навчання до 30.06.2028 року, що також підтверджується копією Договору №М24/22 від 16 вересня 2022 року про навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького.

Згідно з умовами п. 4.2 Договору загальна вартість освітніх послуг складає 312890 грн., за 1 курс 46000 грн, за 2 курс 48300 грн., за 3 курс 50715 грн., за 4 курс 53251 грн, за 5 курс 55914 грн, 6 курс 58710 грн.

Оплату за навчання сина у ЛНМУ ім. Д.Галицького, за проживання в гуртожитку, здійснює позивачка одноособово, що стверджується платіжними інструкціями :

- №0.0..1 від 31.01.2025 року в сумі 26 630,00 грн.(оплата за навчання за друге півріччя 2025 року);

- №0.0..1 від 31.01.2025 р. здійснено переказ коштів в сумі 1 600,00 грн.(плата за проживання в гуртожитку);

- №0.0..1 від 14.02.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 24 150,00 грн. (плата за навчання 2 курс);

- №0.0..1 від 04.06.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 3 227,00 грн.(плата за проживання в гуртожитку );

- №0.0..1 від 01.11.2023 року здійснено переказ коштів в сумі 1600,00 грн.(плата за проживання в гуртожитку);

- №0.0..1 від 06.09.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 26 625,00 грн.(плата за навчання 3 курс);

- №0.0..1 від 07.09.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 5769,00 грн. (плата за повторний курс з біохімії);

- №0.0..1 від 06.09.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 1600,00 грн.(плата за проживання в гуртожитку).

Всього 91201,00 грн.

Також позивачка витрачає кошти на харчування та одяг сина, оскільки у зв`язку з навчанням на денній формі навчання, останній позбавлений можливості самостійно себе утримувати, що також підтверджено належними доказами, зокрема платіжними інструкціями про переказ коштів на рахунок ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий період, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка надала належні докази,які підтверджують факт ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання сина з часу припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 . Суд обґрунтовано зазначив, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів, а тому враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, дійшов висновку про стягнення з відповідача 1/2 частини сплаченої ОСОБА_1 вартості навчання ОСОБА_3 за договором, виходячи з суми 91 200 грн., за минулий період, в розмірі 45 600 грн..

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз`яснено, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак останній ухилявся від їх сплати, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Доказами вжиття заходів щодо сплати аліментів є надсилання відповідачеві ОСОБА_4 мирової угоди, яка була отримана ним, з пропозицією сплати грошового утримання повнолітньому сину, який навчається, на яку відповідач не відреагував. Також належними доказами є пояснення ОСОБА_3 про те, що він звертався до батька з проханням надати допомогу на оплату навчання та на проживання, однак останній відмовився посилаючись на те, що в нього є інша сім`я, а тому він не буде надавати йому таку допомогу, оскільки не хоче псувати відносини з теперішньою дружиною.

Ухиленням від сплати аліментів також суд розцінює ненадання відповідачем жодного доказу про розмір своїх доходів від адвокатської діяльності.

Згідно з постановою Верховного Суду від 06 серпня 2018 року по справі №748/2340/17 ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Оцінюючи наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд першої інстанції врахував, що відповідач отримує пенсію розмір якої становить 18600,59 грн. щомісячно та здійснює індивідуальну адвокатську діяльність.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростували висновки суду в частині того, що він ухиляється від надання матеріальної допомоги синові та не оплачує за його навчання. Суд врахував закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності прав та обов`язків обох батьків та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,якою передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Доводи апеляційної скарги про те, що нормами гл.16 Сімейного кодексу України не передбачено стягнення аліментів за минулий час є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.200 СК Укураїни до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стягнення аліментів за минулий час передбачено ч.2 ст.191 ЦПК України, що входить у перелік статей,які підлягають до застосування до відносин між батьками і сином щодо надання йому утримання. Твердження апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання та розгляд справи у відсутності відповідача не дають підстав для скасування рішення, оскільки 22 січня 2025 року відповідач надіслав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності і ухвалити рішення у відповідності до вимог Закону (а.с.112).

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім цього, відповідач має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», за допомогою якого учасникам справи надходять повідомлення про дату засідання.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч.7 ст.14 ЦПК України).

Посилання позивача на непідсудність справи Трускавецькому міському суду Львівської області також є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявний витяг з реєстру Трускавецької територіальної громади про те, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Рішення у цій справі ухвалено з дотриманням норм процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права, судом належно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм обґрунтована оцінка, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Дубинського Віктора Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк