ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9501/25

Провадження № 22-ц/820/2111/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

за участю представників апелянта, позивачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним наказу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним наказу та стягнення моральної шкоди.

Позовну заяву мотивувала тим, що з 02 грудня 2024 року працювала на посаді медичної сестри із дієтичного харчування відділення охорони здоров`я у ІНФОРМАЦІЯ_1. 17 березня 2025 року, зверталась до керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 із проханням придбати для використання в роботі збірника рецептур страв, відрядження у подібні заклади освіти з метою обміну досвідом; просила затвердити єдиний взірець технологічної картки страв.

Наказом про визначення робочого місця працівника від 18.03.2025 року №107-АГ п.5.6. в термін до 25.03.2025 визначено позивачці розробити та подати керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 на затвердження уніфікований зразок технологічної карти страви, який відповідає вимогам нормативно-правових документів. Під час ознайомлення з даним наказом позивачем зазначено незгоду з п.5.6., оскільки уніфікованого зразка картки немає, технологічні картки страв у ІНФОРМАЦІЯ_1 різні вже три роки, тому що вони взяті з різних першоджерел(збірників страв).

Під час роботи у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 самостійно шукала технологічні карти страв і збірники рецептур, сама розробляла сезонне меню на весняний період 2025 року. У своїй роботі керувалася завжди готовими виданнями, збірниками страв, готовими технологічними картками страв, вже завіреними і погодженими Держпродспоживслужбою, де завжди вказувала збірник, автора і номер сторінки. Або технологічними картками страв, розробленими у Департаменті освіти Хмельницької міської ради технологами: Турою О., Співак О .

Працюючи у ІНФОРМАЦІЯ_1 вона щомісячно надавала керівнику ліцею, та начальнику відділу матеріально-технічного забезпечення, звіт по аналізу виконання норм харчування ліцеїстів та впровадження в раціон ліцеїстів нових страв. Пунктом 2.10 Посадової інструкції сестри медичної з дієтичного харчування відділення охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_1 ДПС України, визначено що вона із шеф-кухарем та завідуючим відділення охорони здоров`я розробляє сезонні меню і складає технологічні картки. Тобто посадовою інструкцією не покладено на сестру медичну з дієтичного харчування обов`язок розробляти і подавати на затвердження керівнику уніфіковану технологічну картку страв.

22 березня 2025 року направила лист керівнику ліцею про неможливість виконання наказу від 18.03.2025 в частині подання на затвердження уніфікованого зразку технологічної картки. Проте, наказом №123-АГ від 26.03.2025 на позивачку накладено догану за невиконання пункту 5.6. наказу керівника ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений наказ вважає необґрунтованим та незаконним.

Порушення трудових прав позивачки призвели до спричинення моральної шкоди, яка полягає в стражданнях, стресі, відчутті несправедливості. Незаконне застосування догани порушило звичайне життя позивача, призвело до зневіри у подальшій можливості фахової самореалізації, погіршені ділової репутації перед колегами та друзями.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №123-АГ від 26.03.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого оголошено догану медичній сестрі із дієтичного харчування відділення охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду в розмірі 36000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року у позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №123-АГ від 26 березня 2025 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого оголошено догану медичній сестрі із дієтичного харчування відділення охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 101 грн.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір 1211,20 грн.

Задовольняючи частково позовну заяву, суд керувався відсутністю в діях позивачки складу дисциплінарного проступку, покладення на неї трудових обов`язків, які не обумовлені трудовим договором.

Ступінь та розмір моральної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями відповідача, що полягають в стражданнях з приводу порушення трудових прав, стресі, відчутті несправедливості суд оцінивює в 3000 грн.

В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом помилково зроблено оцінку поведінки позивачки, як обставину яка виключає дисциплінарний проступок. Висновки суду про наявність якихось «складнощів» та повідомлення про них позивачкою є абсолютно безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. Завдання полягало у розробці уніфікованого зразка (шаблону) технологічної картки, а не у написанні збірника рецептур чи технологічної картки конкретної страви. Це завдання не вимагає якихось надзвичайних зусиль, спеціальних знань, що виходять за межі компетенції дієтсестри, чи наявності специфічної літератури. За весь період, відведений на виконання наказу (з 18.03.2025 по 25.03.2025), позивачка жодного разу не звернулася до керівництва чи до інших посадових осіб за роз`ясненнями, допомогою чи з повідомленням про об`єктивні труднощі. Заява позивачки від 22.03.2025, на яку суд першої інстанції посилається як на повідомлення про неможливість виконати завдання щодо опрацювання уніфікованого зразка, була навмисно відправлена поштою і отримана ІНФОРМАЦІЯ_1 27.03.2025 тобто вже після закінчення терміну виконання наказу та після видання наказу про притягнення до відповідальності.

Суд першої інстанції безпідставно послався на відповідний пункт Посадової інструкції, який передбачає опрацювання технологічних карток спільно із завідувачем відділення охорони здоров`я та шеф-кухарем, і зробив з цього хибний висновок про відсутність у позивачки персонального обов`язку щодо виготовлення нею уніфікованої технологічної картки страв. В умовах відсутності цих фахівців відповідальність за виконання відповідних функцій, тим більше в межах своєї прямої компетенції, покладається на наявного профільного спеціаліста, яким і була позивачка.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими. На думку позивача належними та допустимим доказами у справі судом встановлено, що в порушення вимог закону, керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 під час застосування до неї догани не врахував, що розроблення уніфікованих технологічних карток страв не є прямим посадовим обов`язком медичної сестри, а технологічні картки страв (не уніфіковані) розробляються медичною сестрою не одноособово, а спільно із шеф-кухарем і лікарем, котрі мають відповідні навички і кваліфікацію, на відміну від медичної сестри.

Тобто посадовою інструкцією не покладено на неї обов`язок розробляти і подавати на затвердження керівнику уніфіковану технологічну картку страв. Не дивлячись на те, що посадовою інструкцією на неї не покладені були дані обов`язки розробляти уніфікований зразок технологічної картки страви, вона на свій розсуд його розробила і подала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, при винесенні оскаржуваного наказу керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 не враховано відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про настання негативних наслідків неподання на затвердження уніфікованої технологічної картки страв. Згідно Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку, яким є і ІНФОРМАЦІЯ_1 п.14 має бути визначена особа за організацію харчування, якою вона не була ні формально, ні юридично (ПКМУ № 305 від 24 березня 2021 року). Разом із тим, згідно п. 19 вищезазначеного порядку, медичний працівник має входити і у бракеражну комісію разом із відповідальною особою з організації харчування, ОСОБА_1 не входила в комісію.

В судовому засіданні представники апелянта ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивачка з 02 грудня 2024 року перебувала в трудових відносинах з ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України та обіймала посаду сестри медичної з дієтичного харчування відділення охорони здоров`я, що підтверджується копією наказу та трудовим договором від 26.11.2024 укладеним між начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 та працівником ОСОБА_1 .

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 ознайомлено під підпис з Посадовою інструкцією сестри медичної з дієтичного харчування відділення охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.10.2024 № 384-АГ.

17 березня 2025 року позивачка зверталась до керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 із проханням придбати для використання в роботі збірника рецептур страв, відрядження у подібні заклади освіти з метою обміну досвіду; просила затвердити єдиний взірець технологічної картки страв.

Наказом про визначення робочого місця працівника від 18.03.2025 року №107-АГ п.5.6. в термін до 25.03.2025 визначено позивачці розробити та подати керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 на затвердження уніфікований зразок технологічної карти страви, який відповідає вимогам нормативно-правових документів. Під час ознайомлення з даним наказом позивачкою зазначено незгода з п.5.6., оскільки уніфікованого зразка картки немає, технологічні картки страв у ІНФОРМАЦІЯ_1 різні вже три роки.

Наказом від 26 березня 2025 року №123-АГ за невиконання пункту 5.6 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2025 року №107-АГ «Про визначення робочого місця працівника», порушення вимог статті 139 Кодексу законів про працю України, посадових обов`язків передбачених пунктами 1.3, 2.10 та 2.23 Посадової інструкції сестри медичної з дієтичного харчування відділення охорони здоров`я (з медичним пунктом на 8 ліжок)затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.10.2024 року №384-АГ, та умов трудового договору від 26.11.2024 року №08-26, оголошено догану сестрі медичній з дієтичного харчування відділення охорони здоров`я (з медичним пунктом 8 ліжок) ОСОБА_1 .

Згідно з посадовою інструкцією затвердженою наказом начальника ліцею від 26.10.2024 року №384-АГ за пунктом 1.2 дієтсестра у своїй діяльності керується Конституцією України, чинним законодавством України про охорону здоров`я, Указами Президента України, Постановами Кабінету Міністрів України, наказами та іншими нормативно-правовими актами центральних і місцевих органів виконавчої влади, Статутом ІНФОРМАЦІЯ_1, правилами і нормами охорони праці та безпеки життєдіяльності, цивільного захисту, пожежної безпеки, правилами внутрішнього розпорядку, наказами та розпорядженнями начальника Ліцею, цією посадовою інструкцією.

Пунктом 1.3 зазначеної посадової інструкції передбачено, що дієтсестра Ліцею безпосередньо підпорядковується завідувачу відділення охорони здоров`я- лікарю загальної практики-сімейному лікарю ІНФОРМАЦІЯ_1.

В пункті 2.10 зазначено спільно із завідуючим відділення охорони здоров`я та шеф-кухарем ідальні складати 4-тижневе меню, технологічні карточки і меню розкладку продуктів на кожний день.

За пунктом 2.23 Інструкції передбачено - виконувати інші функції, пов`язані з реалізацією покладених на відділення охорони здоров`я завдань. ( а.с.26-29).

ОСОБА_1 21 березня 2025 року надано завірену належним чином копію наказу начальника ліцею від 18.03.2025 № 107-АГ "Про визначення робочого місця працівника".

26 березня 2025 року від діловода групи документального забезпечення, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла службова записка (вх. №04.4/1425/25-Вн), в якій доповідалося про невиконання працівником ОСОБА_1 , пункту 5.6. наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2025 № 107-АГ, відповідно до якого працівнику визначено завдання в термін до 25.03.2025 року розробити та подати на затвердження начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 уніфікований зразок технологічної картки страв, який відповідає вимогам чинних нормативно-правових документів.

26 березня 2025 року о 10 год. 20 хв. працівником ОСОБА_1 надано відповідні письмові пояснення щодо причин невиконання наказу, з посиланням на те, що уніфікованого зразка немає, ані зразком затвердженим ПКМ України, або наказом по ліцею. Не юрист, щоб затверджувати уніфікований зразок технологічної картки страв ( а.с.99).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною четвертою статті 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права й обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці.

Роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (стаття 31 КЗпП України).

Отже, роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17).

У справі, що переглядається встановивши, відсутність в діях позивачки складу дисциплінарного проступку, а саме її винни, оскільки не можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності обставини встановлені в ході перевірки виконання позивачкою п.5.6 наказу від 18.03.2025 №107-АГ, так як із матеріалів справи вбачається, що позивачкою неодноразово надавалися пропозиції та пояснення щодо причин неможливості розробки уніфікованого зразка технологічної картки страв, крім того розробка уніфікованого зразка технологічної картки страв не передбачена трудовими обов`язками (посадовою інструкцією) позивачки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування наказу відповідача про оголошення ОСОБА_1 догани. Відповідач не довів вчинення позивачем порушень трудової дисципліни.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині вирішення судом першої інстанції позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.

При зверненні до суду позовом позивач цю вимогу обґрунтовував тим, що безпідставним притягненням його до дисциплінарної відповідальності та порушенням трудових прав, йому було завдано моральної шкоди.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Отже підставою для відшкодування моральної шкоди за ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди не визначений на законодавчому рівні, але він має відповідати засадам розумності та справедливості.

Судом було встановлено факт неправомірного притягнення відповідачем позивача до дисциплінарної відповідальності, що призвело до її моральних страждань та емоційних переживань і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції оцінюючи заподіяну позивачу моральну шкоду у сумі 3000 грн. в повній мірі забезпечив додержання принципів розумності, справедливості та співмірності, забезпечив баланс інтересів учасників справи.

Вирішуючи спір, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановили обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судоверішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене доводи апеляційної скарги, щодо порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права підлягають відхиленню.

Переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав уважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, то апеляційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк