Справа № 594/301/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Губіш О.А.

з участю:

секретаря Окулянко У.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Дядик Я.Б.

представника відповідача адвоката Денисової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дядик Ярослава Борисовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перейми», про стягнення коштів та розірвання договорів оренди землі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дядика Я.Б., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.12.2017 між сторонами було укладено Договір оренди землі, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування строком на 25 років до 31.12.2042 земельну ділянку площею 1, 8534 га, кадастровий номер :01:001:0337, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (надалі - Договір оренди 1). Крім того, 29.12.2017 між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди землі, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування строком на 25 років до 31.12.2042 земельну ділянку площею 2, 2786 га, кадастровий номер :01:001:0430, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (надалі - Договір оренди 2).

Згідно п. 9 Договорів оренди, орендна плата становить 1009, 72 грн (3% від вартості земельної ділянки) та сплачується щорічно в грошовій або у натуральній формі рослинницькою продукцією, а саме 950 кг зернових культур, яка відповідно до п. 11 Договорів, вноситься до 30 листопада кожного поточного року.

При цьому, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, що орендна плата позивачу буде виплачуватись у грошовій формі.

У 2024 році розмір нарахованої орендної плати згідно Договору оренди 1 становив 14 844, 73 грн, що після сплати податків позивачем становить - 12 172, 68 грн та згідно Договору оренди 2 становив 14 844, 73 грн, що після сплати податків позивачем становить - 12 172, 68 грн. Однак, відповідачем було виплачено позивачу кошти в сумі 9 510 грн згідно Договору оренди 1 та 9 510 грн згідно Договору оренди 2, і станом на 28.02.2025 заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за 2024 рік в користь позивача згідно Договору оренди 1 становить 2 662, 68 грн та згідно Договору оренди 2 становить 2 662, 68 грн.

Оскільки відповідач не виконав умов договорів щодо строків сплати орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача в користь позивача: заборгованість по орендній платі в сумі 2 662, 68 грн згідно Договору оренди землі від 27.12.2017; заборгованість по орендній платі в сумі 2 662, 68 грн згідно Договору оренди землі від 29.12.2017; пеню в сумі 958, 56 грн; розірвати Договір оренди землі від 27.12.2017, та Договір оренди землі від 29.12.2017.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

24 березня 2025 року представник відповідача адвокат Денисова Т.С. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що в позовній заяві не зазначена дата виплати позивачу відповідачем по 9510 грн за кожним з договорів, не вказано документ, який підтверджує дату та суму такої виплати, і до позовної заяви не надано документ, який підтверджує дату та суму такої виплати.

Натомість, позивач долучає до позовної заяви довідку про доходи за 2024 рік, з якої вбачається, що орендну плату ОСОБА_1 від ТзОВ «Перейми» отримала 4-ма платежами, за мінусом відрахувань: у червні 6062,12-1091,18 = 4970,94; у липні 14906,84-2683,24 = 12223,60; у вересні 1490,68-268, 32= 1222,36; у грудні 7229,82-1301,36 = 5928,46

Такий документ спростовує доводи позивача щодо наявності заборгованості зі спати відповідачем орендної плати за Договорами оренди землі.

У вищенаведеній довідці про доходи за 2024 рік вказана нарахована сума доходу 29689,46 грн та податок з доходів фізичних осіб 5344,10 грн. Однак така довідка не містить відрахувань військового збору, розмір якого в 2014 році становив 1,5 % від нарахованого доходу, а це 29689,46 грн х 1,5 % = 445,34 грн.

Відповідно до розрахунку, сума отриманого ОСОБА_1 доходу від виплаченої орендної плати становила: у червні 6062,12 - 1091,18 = 4970,94 - 90,93 = 4880,01 грн; у липні 14906,84 - 2683,24 = 12223,60 - 223,60 = 12000,00 грн; у вересні 1490,68 - 268,32 = 1222,36 -22,36 = 1200,00 грн; у грудні 7229,82 - 1301,36 = 5928,46 - 108,45 = 5820,01 грн.

Отже до виплати сума орендної плати становила 29689,46 - 5344,10 - 445,34 = 23900,02 грн : 2 = 11950, 01 грн. (довідка про доходи ОСОБА_1 за 2024 рік, видана 19 березня 2025 року).

Якщо позивач в судовому засіданні доведе належними доказами, що отримала орендну плату у сумі 9510,00 грн по кожному Договору оренди землі, то її сума заборгованості має становити 11950,01 - 9510,00 = 2440,01 грн по кожному Договору оренди землі.

Крім того зазначила, що оскільки позивач ОСОБА_1 , як орендодавець, не бажає надати реквізити банківського рахунку, усі виплати, зокрема в 2024 році, відповідачем проведені через онлайн сервіс електронного документообігу «Вчасно» і кошти направлені для виплати через АТ «Укрпошта».

Кошти в сумі 4880 грн направлені для виплати 24 квітня 2024 року.

Кошти в сумі 12000 грн направлені для виплати 18 липня 2024 року,

Кошти в сумі 1200 грн направлені для виплати 28 серпня 2024 року,

Кошти в сумі 5820 грн двома окремими платежами по 2910 грн направлені для виплати 20 листопада 2024 року.

В підтвердження надаються звіти про перекази за реєстром юридичної особи.

31 грудня 2024 року відповідачу повернувся переказ на ім`я ОСОБА_1 у сумі 2910 грн, направлений 20 листопада 2024 року (реєстр повернутих переказів (невиплачених отримувачам) додається). Це свідчить лише про те, що позивач ОСОБА_1 один переказ у сумі 2910 грн за одним із Договорів оренди землі отримала, а від отримання іншого платежу у сумі 2910 грн відмовилася.

Кошти у сумі 2910 грн, неотримані позивачем з 20 листопада до 31 грудня 2024 року, відповідач направив повторно 09 січня 2025 року через онлайн сервіс електронного документообігу «Вчасно» і кошти направлені для виплати через АТ «Укрпошта».

Згідно реєстру повернутих переказів (невиплачених отримувачам) від 17 березня 2025 року (додається), на сьогодні значиться як повернутий лише один переказ у сумі 2910 грн, направлений 20.11.2024, і це свідчить лише про те, що кошти в сумі 2910 грн, направлені повторно відповідачем 09.01.2025, позивач ОСОБА_1 отримала, а отже заборгованість з виплати орендної плати за Договорами оренди землі від 27 грудня та 29 грудня 2017 року відсутня.

При цьому зазначила, що якщо позивач в судовому засіданні доведе належними доказами, що в 2024 році отримала орендну плату не в повному обсязі визначеному договором, то це можна буде рахувати разовим невиконанням умов Договору про оренду землі, а не систематичним.

За наведених обставин, просила відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

01 квітня 2025 року представник позивача адвокат Дядик Я.Б. подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач не заперечує, що ним були отриманні кошти в сумі 19 020 грн поштовими переказами від 19 липня 2024 року в сумі 12 000,00 грн; 28 серпня 2014 року в сумі 1 200 грн; 21 листопада 2024 року в сумі 2 910 грн та 10 січня 2025 року в сумі 2 910 грн. Однак відповідач вводить суд в оману, що кошти в сумі 4 880 грн які направлені для виплати 24 квітня 2024 року - це орендна плата за 2024 рік. Насправді орендна плата (доплата залишку по орендній платі) за 2023 рік згідно договорів оренди 1 та 2. Вище зазначене підтверджується довідками про доходи позивача за 2024 рік надані як позивачем так і відповідачем. Так, у довідках зазначено, що позивачу у червні 2024 року було виплачено дохід в сумі 4 880 грн. Однак, відповідач дані кошти з 01 червня 2024 року по даний час не сплатив хоча податки з даної суми утримав в червні 2024 року.

Крім цього зазначив, що заявлені відповідачем судові витрати, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в сумі більше 5 тис. грн. є явно завищеними та не відповідають складності даної справи та потраченого представником відповідача часу на її розгляд, а судові витрати відповідача необхідно зменшити до 2 тис. гривень.

02 квітня 2025 року представник відповідача адвокат Денисова Т.С. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що у позові позивач просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість по орендній платі в сумі по 2662,68 грн за кожним з двох договорів оренди землі, а в загальному 5325, 36 грн.

Позивач вказує, що за 2018-2023 роки орендна плата сплачена вчасно і в повному обсязі. У 2024 році розмір нарахованої орендної плати згідно кожного договору оренди землі становить 14844,73 грн, що після сплати податків становить 12172, 68 грн. Однак відповідачем позивачу була виплачена орендна плата за 2024 рік лише в розмірі 9510,00 грн по кожному з двох договорів оренди землі. Не виплаченими залишилися кошти в сумі 2662, 68 грн за кожним з двох договорів оренди землі.

У відповіді на відзив, по суті якого, згідно ст. 179 ЦПК України, позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви позивач вказує, що кошти в сумі 4880,00 грн, направлені для виплати 24 квітня 2024 року - це орендна плата, а саме, доплата залишку по орендній платі за обома договорами оренди землі за 2023 рік.

Заява про зміну розміру позовних вимог позивачем суду не подана.

Окрім того, звертає увагу на те, що в позовній заяві позивач вказала, що відповідачем нараховано і їй виплачено орендну плату у 2023 році в сумі 13167, 70 грн згідно договору оренди 1 та 13167,70 грн згідно договору оренди 2, всього 26335,40 грн.

В підтвердження нарахування та виплати відповідачем усієї суми орендної плати за 2023 рік, в 2023 році надається оборотна відомість по картковому рахунку 6856 за 2023 рік - ОСОБА_1 , з якого чітко вбачається, що кошти в сумі 4880,00 грн як виплата пайщикам, списана з банківського рахунку відповідача і передана для виплати через систему «Вчасно» поштовим переказом. На 31.12.2023 заборгованості з виплати орендної плати ОСОБА_1 у відповідача немає.

Докази нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 орендної плати за двома договорами про оренду земельної ділянки від 27 грудня 2017 року позивачем надані разом із відзивом на позов.

Також у відповіді на відзив позивач просить зменшити суму судових витрат, заявлених відповідачем, з 5000 грн до 2000 грн, вказуючи, що такі є явно завищеними та не відповідають складності даної справи та потраченому представником відповідача часу на її розгляд.

З приводу цього зазначила, що позивач ОСОБА_1 скористалася правом на безоплатну вторинну правничу допомогу. Винагорода її представнику - адвокату, який діє за дорученням Західного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, лише за підготовку та подання позовної заяви і відповіді на відзив, буде становити 3330 грн, а з врахуванням участі лише в одному судовому засіданні за участі в режимі відеоконференцзв`язку - 4239,20 грн, з приїздом в Борщівський районний суд - 4844,80 грн, а за два засідання (підготовче та судове) 6358,80 грн (розрахунки розміру винагороди надаються).

При цьому, позивач не обгрунтувала своєї позиції щодо нескладності справи, яку саме вона ініціювала перед судом, та щодо завищених розцінок оплати праці адвоката, який діє за договором про надання правової допомоги, по відношенню до розмірів винагороди, встановлених державою для адвокатів, які співпрацюють з Західним регіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач, її представник адвокат Дядик Я.Б. позов підтримали, просили такий задоволити, посилаючись на обставини викладені у поданій до суду позовній заяві. Поряд з тим, ОСОБА_1 показала, що незважаючи на те, що між сторонами існують договірні відносини, зокрема, те, що договіри оренди належних їй на праві власності земельних ділянок укладені на тривалий термін, , мала намір продати земельні ділянки, тому наприкінці 2024 року почала збирати відповідні документі, в тому числі отримала довідки щодо отриманого від відповідача доходу. До листопада 2024 року відповідач умови договору не порушував оренда плата отримувалась нею постійно. Щороку така плата змінювалась у сторону збільшення. При цьому, умисне неотримання коштів, як орендної плати, у період листопада грудня 2024 року заперечила.

Представник відповідача адвокат Денисова Т.С. в судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні такого відмовити. При цьому, вказала, що відповідач, як орендар, у листопаді 2024 року перерахував позивачу суму частини орендної плати. Проте, позивач таку у поштовому відділенні свідомо не отримувала, кошти повернулись у товариство. Вважає, що такі дії позивача слід розцінити, як умисне створення обставин, які б вказували на неотримання нею орендної плати, та в подальшому могли б слугувати підставою для порушення питання про розірвання договору оренди земельних ділянок.

Заслухавши сторони, дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 , як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перейми», як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Тернопільська область, Борщівський район, с. Сапогів, кадастровий номер :01:001:0337, загальною площею 1, 8534 га, у тому числі 1, 8534 га ріллі, строком на 25 років до 31 грудня 2042 року.

Крім того встановлено, що 29 грудня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 , як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перейми», як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Тернопільська область, Борщівський район, с. Сапогів, кадастровий номер :01:001:0430, загальною площею 2, 2786 га, у тому числі 2, 2786 га ріллі, строком на 25 років до 31 грудня 2042 року.

Згідно пункту 9 Договорів оренди, орендна плата становить 1009 грн 72 коп. (3% від вартості земельної ділянки) та сплачується щорічно в грошовій формі або за бажанням орендодавця у натуральній формі рослинницькою продукцією, а саме 950 кг зернових культур.

Згідно пунктів 10, 11 Договорів оренди, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: з 01 вересня до 30 листопада кожного поточного року.

Зазначені обставини сторонами не оспорювалися, а тому, суд визнає їх встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують.

Крім того встановлено, що позивачу відповідачем було нараховано та виплачено оренду плату за договорами оренди: у 2018 році 19247, 70 грн, у 2019 році 18492, 42 грн, у 2020 році 19565, 22 грн, у 2021 році 25937, 90 грн, у 2022 році 25267, 06 грн, у 2023 році 26335, 40 грн. Зокрема, наведене підтверджується довідками про доходи №№132, 131, 130, 129, 128, 127 від 17.12.2024, виданими відповідачем ТОВ «Перейми».

У 2024 році розмір нарахованої орендної плати згідно Договору оренди 1 становив 14 844, 73 грн, що після сплати податків позивачем становить 12 172,68 грн та згідно Договору оренди 2 становив 14 844,73 грн, що після сплати податків позивачем становить 12 172,68 грн. Наведене підтверджується довідкою про доходи №126 від 17.12.2024, виданою відповідачем ТОВ «Перейми».

Однак, як стверджує сторона позивача, відповідачем було виплачено позивачу кошти в сумі 9 510 грн згідно Договору оренди 1 та 9 510 грн згідно Договору оренди 2. Відтак, станом на 28.02.2025 заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за 2024 рік перед позивачем згідно Договору оренди 1 становить 2 662, 68 грн, та згідно Договору оренди 2 становить 2 662, 68 грн.

Слід зазначити, що стороною позивача до матеріалів справи не долучено доказів того, що відповідачем було виплачено позивачу орендну плату за кожним із договорів оренди в розмірі по 9510 грн.

В свою чергу, стороною відповідача до відзиву долучено довідку про доходи від 19.03.2025 №0000-000010, видану ТОВ «Перейми», з якої вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2024 року становить 29689, 46 грн, з яких: утримання 5789, 44 грн, сума до виплати 23900, 02 грн. При цьому із довідки вбачається, що у червні 2024 позивачу було нараховано до виплати 4880 грн, у липні 2024 року 12000 грн, у вересні 2024 року - 1200 грн, та у листопаді 2024 року 5820, 02 грн.

Поряд з тим встановлено, що такі виплати проводились ТОВ «Перейми» через онлайн сервіс електронного документообігу «Вчасно» і кошти направлені для виплати через АТ «Укрпошта». Вказані кошти в сумі 4880 грн були направлені для виплати позивачу 24 квітня 2024 року, кошти в сумі 12000 грн направлені для виплати 18 липня 2024 року, в сумі 1200 грн направлені для виплати 28 серпня 2024 року, та кошти в сумі 5820 грн направлені двома окремими платежами по 2910 грн 20 листопада 2024 року. Наведене підтверджується звітами про перекази за реєстром юридичної особи.

При цьому, із звіту про перекази за реєстром юридичної особи, вбачається, що кошти в сумі 2910 грн були направлені для виплати позивачу 09.01.2025, оскільки як стверджує сторона відповідача, 31 грудня 2024 року відповідачу повернувся переказ на ім`я ОСОБА_1 у сумі 2910 грн, направлений 20 листопада 2024 року.

Із реєстру повернутих переказів (не виплачених отримувачам) вбачається, що кошти в сумі 2910 грн, адресовані ОСОБА_1 , дата відправки яких 20.11.2024, останній не виплачені, такі повернуто відповідачу 31.12.2024.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, договірні відносини між сторонами з приводу оренди належних позивачу земельних ділянок тривають з 2017 року. В період 2018-2024 років розмір орендної плати відповідачем визначався самостійно, переважно наприкінці календарного року, в залежності від цін, які формувались у певний період на сільськогосподарську продукцію та були визначальними при цьому. Такі питання додатково між сторонами не узгоджувались, та не були предметом укладення будь-яких додаткових угод до договорів оренди. Орендна плата виплачувалась протягом року кількома платежами. При цьому, позивачу така направлялась для отримання на поштове відділення.

Зазначені обставини сторонами в ході судового розгляду ос порені не були.

Направлені в листопаді 2024 року позивачу кошти, як частина орендної плати за 2024р., відповідачем не отримані та були повернені відповідачу.

За твердженням позивача такі події мали місце після прийняття нею рішення про продаж належних земельних ділянок.

В подальшому у період 2025 року відповідач повторно направив кошти відповідачу, в тому числі і ті, які були повернуті на підприємство.

Аналізуючи, всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не є обґрунтованими, підставними, та не ґрунтуються на вимогах закону. Доказів, як б беззастережно доводили суду, що відповідач допустив несплату орендної плати, надано не було, не здобуто таких і в ході судового розгляду.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 526, 530, 759 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі», наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька с. Вовківці Чортківського району Тернопільської області.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перейми», місцезнаходження: с. Вовківці вул. Садова, 17 Чортківського району Тернопільської області, ().

Повний текст судового рішення виготовлено 17 жовтня 2025 року.

Головуюча: