Справа № 450/1749/25 Провадження № 2/450/1510/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання прав та обов`язків забудовника, права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування права та обов`язки забудовника житлового будинку АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені у житловий будинок АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року.

Мотивував позовні вимоги тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі ОСОБА_5 . Спадкова справа після її смерті заведена Шостою Львівською державною нотаріальною конторою. Позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому порядку прийняв і на частину спадкового майна, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2017 року. Крім даної квартири, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , належить і інше майно, а саме новозбудований цегляний житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. При цьому, до складу спадщини входять права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в цей будинок. Вказав, що матір позивача ОСОБА_6 , діючи на підставі виданої позивачем довіреності, звернулася в Шосту Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину на цей будинок. Листом завідувача Шостою Львівською державною нотаріальною конторою Яблонської О.В. № 217/02/14 від 17 березня 2025 року, у видачі такого свідоцтва про право на спадщину відмовлено, з огляду на те, що не представлено оригінала документа про право власності спадкодавця на цей будинок. Зауважив, що позивач не міг надати нотаріусу правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця ОСОБА_5 на даний будинок, оскільки такий документ відсутній. В той же час, спадкодавцю ОСОБА_5 на момент її смерті належали права забудовника цього будинку та будівельні матеріали і обладнання, які в нього вкладені. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.03.1953 року ОСОБА_4 придбав житловий будинок (глиновалькований) в АДРЕСА_1 ). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.1995 року відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним цього договору. ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 . Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради № 175 від 27.03.1969 року ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво нового будинку за тією ж адресою на новому місці, проект якого погоджено архітектором. Також виконкомом Пустомитівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_4 видано свідоцтво на забудову садиби в с. Жирівці. Згідно даного свідоцтва, рішенням виконкому Жирівської сільської ради від 12 лютого 1969 року, яке викладене в протоколі засідання даного виконкому № 36 від 12 лютого 1969 року, під дане будівництво виділено земельну ділянку площею 0,08 га., а житловий будинок мав бути розміром 9х10 м. з сараєм 3х4 м., вбиральнею, та огороджений металевою сіткою. Тобто, ОСОБА_4 мав право збудувати новий цегляний будинок за адресою АДРЕСА_1 , де знаходився належний йому на праві власності старий глиновалькований житловий будинок. ОСОБА_4 розпочав дане будівництво, але не завершив його. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спадщину після нього прийняла але не оформила його дружина ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входив вищевказаний глиновалькований будинок по АДРЕСА_1 (даний будинок належав ОСОБА_7 на підставі довідки з погосподарської книги), а також незавершене будівництво нового будинку за цією ж адресою. Вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.1981 року, власником даного глиновалькованого будинку з господарськими спорудами та будівлями став син ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Спадкові права на новозбудований будинок (незавершене будівництво) ОСОБА_8 після смерті матері не оформляв. ОСОБА_8 продовжував будівництво нового будинку поряд з старим глиновалькованим разом із своєю дружиною ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_3 . Фактично ж цей будинок збудував відповідач ОСОБА_3 , який є батьком позивача. 19.02.1996 р. ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на глиновалькований будинок № НОМЕР_1 , (адресу якого в виданому дублікаті свідоцтва від 17.04.2007 року змінено на АДРЕСА_1 ) на підставі рішення виконкому Жирівської сільської ради № 7 від 06 лютого 1996 року. 02.01.2003 року новий цегляний будинок по АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію згідно акта № 24, затвердженого розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації № 42 від 06 лютого 2003 року. Однак, в даному акті зазначено, що Державній технічній комісії пред`явлено лише частину приміщень житлового будинку і в присутності забудовника ОСОБА_4 , і рішенням комісії частина приміщень даного будинку визнано готовими до введення в експлуатацію. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер. Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 вересня 2007 р. ОСОБА_5 отримала у власність глиновалькований будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після свого чоловіка ОСОБА_8 . З даного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкове майно складається з житлового глиновалькованого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами (вбиральня, металеві ворота і хвіртка, металева огорожа (сітка), підпірна бетонна стінка, колодязь з бетонних кілець), що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ). Цей житловий глиновалькований будинок позначений у плані під літерою А-1, в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19.6 кв.м., загальною площею 41,4 кв.м., а будинок «Б-1» побудований ОСОБА_4 , згідно рішення Пустомитівської районної ради від 27.03.1969 р. № 175. Заміна адреси згідно довідки Жирівської сільської ради від 11.04.2007 р. № 301. Це свідоцтво видане без врахування вартості будинку «Б-1». Спадщину після смерті ОСОБА_8 на новозбудований цегляний будинок по АДРЕСА_1 , який частково прийнято в експлуатацію, ОСОБА_5 не оформила ні у вигляді житлового будинку, ні у вигляді незавершеного будівництва, ні у вигляді вкладених в нього будівельних матеріалів та обладнання і прав та обов`язків забудовника. Згідно довідки ОКП БТІ та ЕО № 1/1115 від 20.05.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 , старий глиновалькований житловий будинок, який складався з однієї кімнати і кухні житловою площею 19,6 кв.м. загальною площею 41,4 кв.м. демонтовано (знищено) і на цій земельній ділянці знаходиться новозбудований цегляний житловий будинок з трьох кімнат житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 55,1 кв.м., побудований ОСОБА_4 , згідно з рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 175 від 27.03.1969 року. Таким чином, оскільки право власності на даний житловий будинок не було оформлено та не було зареєстровано, то до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , належать права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в житловий будинок АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 14.05.2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

21.05.2025 року представником позивача ОСОБА_1 подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 21 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

12.06.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано спільну заяву позивача та відповідача про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі, яка укладена 03 червня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у задоволенні якої відмовлено ухвалою від 11.08.2025 року.

Протокольною ухвалою від 11.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

01.10.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано спільну заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 та відповідача про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі, яка укладена 26.09.2025 року між ОСОБА_2 , його представником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у задоволенні якої відмовлено ухвалою від 13.10.2025 року.

В судовому засіданні 13.10.2025 року представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним письмово, заявлені позовні вимоги підтримав та просив такій задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи заяву про визнання позову, заявлені позовні вимоги підтримав і просив такі задовольнити.

Третя особа Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у відсутності її представника не подала.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.10.2025 року, є дата складення повного судового рішення 17.10.2025 року.

Заслухавши пояснення та думку присутніх сторін, розглянувши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.12.2016 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 21.09.2007 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Шургот Н.С., ОСОБА_5 все своє майно та те, на що законом матиме право, заповіла своєму онукові ОСОБА_2

12.09.2017 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Кропельницькою Н.І. видано позивачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 .

Звертаючись із даним позовом в суд, представник позивача покликається на те, що ОСОБА_2 позбавлений права на спадкування, оскільки спадкодавцю належали права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в житловий будинок АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року.

З цього приводу суд зазначає, що рішенням виконкому Пустомитівської районної ради № 175 від 27.03.1969 року ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,08 га.

Виконкомом Пустомитівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_4 видано свідоцтво на забудову садиби в с. Жирівці.

Згідно даного свідоцтва, рішенням виконкому Жирівської сільської ради від 12 лютого 1969 року, яке викладене в протоколі засідання даного виконкому № 36 від 12 лютого 1969 року, під дане будівництво виділено земельну ділянку площею 0,08 га., а житловий будинок мав бути розміром 9х10 м. з сараєм 3х4 м., вбиральнею, та огороджений металевою сіткою.

При цьому, з вказаного вище свідоцтва вбачається, що датою початку будівництва є 01.05.1969 року, а завершення 01.05.1971 року.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.10.1973 року вбачається, що ОСОБА_4 помер.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 19.10.1973 року, вбачається, що 18.02.1939 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 16.07.1980 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі № 157/80, зареєстрованого в реєстрі за № ІІІ, виданого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М.І., вбачається, що після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем її майна, а саме житлового будинку житловою площею 25 кв.м., що знаходиться в с. Жирівка, Пустомитівського (Львівського) р-ну, Львівської обл., зареєстрованого в погосподарських книгах сільради під № ІІ, що належало спадкодавцю на підставі довідки, виданої виконкомом Жирівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 10.10.1960 року за № 214, є її син ОСОБА_8 .

Із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 19.02.1996 року вбачається, що ОСОБА_8 належить житловий будинок АДРЕСА_4 .

19.02.1996 року ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 ), що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності серії НОМЕР_6 , виданого 17.04.2007 року.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 26.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 23.02.1985 року вбачається, що ОСОБА_8 23.02.1985 року уклав шлюб із ОСОБА_5 .

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.09.2007 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Шургот Н.С., вбачається, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 , а саме житловий глиновалькованого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ). Цей житловий глиновалькований будинок позначений у плані під літерою А-1, в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19.6 кв.м., загальною площею 41,4 кв.м. Будинок «Б-1» побудований ОСОБА_4 , згідно рішення Пустомитівської районної ради від 27.03.1969 р. № 175. Заміна адреси згідно довідки Жирівської сільської ради від 11.04.2007 р. № 301.

Звертаючись із даним позовом в суд, представник позивача ОСОБА_1 просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування права та обов`язки забудовника житлового будинку АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені у житловий будинок АДРЕСА_1 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_4 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17)

Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

Водночас, як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.09.2007 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Шургот Н.С., Будинок «Б-1», який за твердженням позивача є недобудований, побудований ОСОБА_4 , згідно рішення Пустомитівської районної ради від 27.03.1969 р. № 175.

Вказане знайшло своє відображення у свідоцтві на забудову садиби в с. Жирівці, виданого виконкомом Пустомитівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_4 , згідно якого вбачається, що датою завершення будівництва є 01.05.1971 року.

З акту № 24 Державної технічної комісії про готовність закінчений будівництвом об`єктів садибної забудови до експлуатації від 02.01.2003 року встановлено, що частина приміщень індивідуального житлового будинку ОСОБА_4 в с. Жирівка, готові до введення в експлуатацію.

При цьому, із довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/1115 від 20.05.2024 року вбачається, що станом на 20.05.2024 року старий глиновалькований будинок, який складався з однієї кімнати і кухні житловою площею 19,6 кв.м. загальною площею 41,4 кв.м. демонтовано (знищено) і на цій земельній ділянці знаходиться новозбудований цегляний житловий будинок з трьох кімнат житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 55,1 кв.м., побудований ОСОБА_4 , згідно з рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 175 від 27.03.1969 року.

Водночас, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 вказує на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , фактично збудований саме ним. Вказане не заперечується стороною позивача.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Таким чином, визнання прав та обов`язків забудовника, а також права власності на будівельні матеріали і обладнання житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування не є можливим з огляду на його будівництво відповідачем ОСОБА_3 , оскільки спадкові права та обов`язки виникають лише після смерті власника.

При цьому, за наявності у позивача права на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 набула у спадщину житловий глиновалькований будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ), який позначений у плані під літерою А-1 та складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19.6 кв.м., загальною площею 41,4 кв.м. і Будинок «Б-1» побудований ОСОБА_4 , згідно рішення Пустомитівської районної ради від 27.03.1969 р. № 175, не заявляє позовних вимог в частині визнання за ним права власності на такі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

За ст. 141 ЦПК України відповідача не підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.