Справа № 595/1150/25
Провадження № 2-з/761/322/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Холостенка Андрія Володимировича про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2025 року заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

У своїй заяві ОСОБА_1 просила суд в Головному центрі обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, ,+96), відомості про перетинання державного кордону України (в напрямках виіїзду з України та в?їзду в Україну) за період з 27.07.2002 по теперішній час (07.08.2025) особою з персональними даними: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, а також ОСОБА_3 , Date of birth ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 , Passport No. НОМЕР_2 , Date of issue 07.06.2023, Date of expiry 06.06.2033.

Заяву обґрунтовано тим, що заявник ОСОБА_1 з метою отримання доказів проживання ОСОБА_2 за межами України та подання до Верховного Суду клопотання про визначення підсудності цивільної справ за позовом про розірвання шлюбу.

27 лютого 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ОСОБА_1 , відповідно до змісту заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, має намір звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

Зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за межами України. Так, ОСОБА_1 є громадянкою України, яка постійно проживає за кордоном, а саме у Республіці Ірландія, отримала громадянство Республіки Ірландія, що підтверджується відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/63235-25 Вих від 05.08.2025 року.

За даними, які зазначає ОСОБА_1 у заяві про забезпечення доказів до подання позовної заяви, ОСОБА_2 є громадянином України, який проживає за кордоном - у Республіці Ірландія, отримав громадянство Республіки Ірландія. Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/59770-25 Вих від 23.07.2025 року надано відповідь на адвокатський запит №123-2025 від 18.07.2025 року. Так, у відповіді від 23.07.2025 року зазначається, що надання інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інформацією з обмеженим доступом, а саме конфіденційною інформацією (персональними даними). Така інформація відповідно до відповіді від 23.07.2025 року Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України без письмової згоди ОСОБА_2 може бути надана на виконання відповідного судового рішення про витребування зазначеної інформації щодо особи із вказанням всіх обов`язкових реквізитів про неї (прізвище, власне ім`я особи, дата народження (у форматі «дд.мм.рррр»), громадянство).

В судове засідання заявниця не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялась належним чином.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає. що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов?язання вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засів доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні: обгрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких сул встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію шоло предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов?язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов?язковою умовою для вжиття судом заходів шодо забезпечення доказів с встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов?язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зoкpeма шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на обєктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N? 9901/845/18.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 1 16-117 ЦПК України. слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 16-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК у країни).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін: наявності взаємозв?язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати. що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи. яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Разом із тим, в заяві заявником не доведено та не надано жодного обгрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, зокрема, щодо виконання умови дійсної наявності підстав припускати, що вказаний в заяві засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Окрім того, матеріали заяви не містять належних і допустимих доказів, що майбутній відповідач ОСОБА_2 перебуває за кордоном, а також доказів, що він працює в Республіці Ірландія.

Окрім того, заявник не позбавлена права на звернення з клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, під час розгляду позовної заяви в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 84, 258-261, 353 ЦПК України, суд. -

УХВАЛИВ:

У задоволенні представника ОСОБА_1 - адвоката Холостенка Андрія Володимировича про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК У країни.

Ухвала може бути оскаржена протягом п?ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: