Справа № 161/6499/25
Провадження № 2/161/2851/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

секретаря судових засідань Ващук В.В.,

розглянувши цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що позивач є дружиною та спадкоємицею за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2020 року рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі - № 140/3200/19 визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України у Волинській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 .

Згідно з рішенням ГУПФ України у Волинській області від 15.05.2020 вбачається, що нараховані кошти на виконання зазначеного рішення суду за період з 06.09.2018 по 09.04.2020 в сумі 184469, 07 грн., підлягають виплаті ОСОБА_2 в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Облік фінансових зобов`язань, які виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації.

За життя ОСОБА_2 не отримав нараховані на виконання рішення суду кошти, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, в тому числі на доплату в сумі 184469,07 грн за рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі - № 140/3200/19. Однак отримати зазначені спадкові кошти не має можливості, оскільки рішенням ГУПФ України у Волинській області від 13.03.2025 їй відмовлено у виплаті коштів, мотивуючи тим, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів здійснюється в межах бюджетних асигнувань.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з ГУПФ у Волинській області на її користь 184469,07 грн пенсії, що нарахована та належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя. Також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь позивача судовий збір в розмірі 1844,69 гривень.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, та просить відмовити в їх задоволенні.

В судове засідання сторони по справі не з`явились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у відзиві зазначила про розгляд справи у її відсутності, у позові просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 по справі № 140/3200/19 визнано протиправною бездіяльність ГУПФ Україниу Волинській області щодо обмеження максимальним розміром призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 06 вересня 2018 року нарахування та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум (а.с. 19 - 24).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на грошові кошти - пенсійні виплати, що залишилися не одержаними. Позивач - дружина спадкодавця прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, в тому числі на зазначені грошові кошти. (а.с. 13, 63).

На підставі звернення позивачки до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії, отримана відмову ГУПФ України у Волинській області від 13.03.2025 та 15.05.2020, які обґрунтовані тим, що нараховані кошти на виконання рішення суду від 16.01.2020 за період з 06.09.2018 по 09.04.2020 в сумі 184469, 07 грн., підлягають виплаті ОСОБА_2 в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Облік фінансових зобов`язань, які виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (а.с. 15 18, 25 26).

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод від 04.11.1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, є недоотриманою пенсією та підлягає нарахуванню та виплаті позивачу як спадкоємцю першої черги після смерті батька. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотримані спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27.03.2019 року у справі №286/3516/16-ц, від 03.04.2019 року у справі № 808/1346/18 і від 26.06.2019 року у справі № 284/252/17, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.10.2021 року у справі № 200/126/21-а.

Щодо права на спадщину на грошові кошти суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у виді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09.07.2003року№1058-IV«Прозагальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі їх не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22.02.2024 року у справі №461/5878/22 (провадження № 61-10302св23).

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя ОСОБА_2 оскаржував дії ГУ ПФУ у Волинській області, було ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, і він набув право отримання 1844, 69 грн. пенсійних виплат, при цьому ці кошти залишилися не одержаними, суд прийшов до висновку, що його дружина позивач по справі, успадкувала належні спадкодавцю недоотримані суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України, ст.ст. 36, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 279 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 184 469 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн 07 коп. пенсії, що нарахована та належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір 1 844 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) грн. 69 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22в, .

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК