Ухвала

Іменем України

16 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 461/7857/21

провадження № 61-12780ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Левика Я. А., Крайник Н. П., Шандри М. М., у справі за заявою Львівської міської ради про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» про визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Львівська міська рада звернулася з заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що під час службової перевірки у Львівській міській раді щодо вибуття квартири з комунальної власності було з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Цей факт підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 грудня 2023 року № 1639/33.20-108, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про шлюб № 1246 від 24 травня 1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований у відділі ДРАЦС у м. Львові.

Позивачка в апеляційній скарзі в своїх поясненнях зазначала та визнала під звукозапис в судовому засіданні 12 грудня 2023 року, що чоловік ОСОБА_2 помер і згодом ОСОБА_1 уклала другий шлюб з ОСОБА_3 . Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 грудня 2023 року № 1639/33.20-108 Львівській міській раді стало відомо, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть складеного на гр. ОСОБА_2 - не виявлено.

Позивачка в своїх поясненнях в суді зазначила неправдиву інформацію вказавши, що чоловік ОСОБА_2 помер. Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 04 травня 2018 року є недійсним, оскільки позивачка перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Ці факти підтверджують твердження Львівської міської ради, що позивачка уклала фіктивний шлюб не з наміром створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, а з метою заволодіння квартирою, яка перебуває у власності Львівської територіальної громади.

Львівська міська рада просила:

скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року

залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2022 року, яким відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в задоволенні заяви Львівської міської ради про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювались судом у процесі розгляду справи (пункт 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України). Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини, а також нові докази. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, а також не можуть бути відомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами;

обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами;

процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами;

з матеріалів справи вбачається, що Львівська міська рада у своїй заяві посилається на те, що нововиявленою обставиною у справі є те, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 по даний час. Даний факт підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 грудня 2023 року № 1639/33.20-108, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про шлюб № 1246 від 24 травня 1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований у відділі ДРАЦС у м. Львові. Водночас, позивачка в апеляційній скарзі в своїх поясненнях зазначала та визнала під звукозапис в судовому засіданні 12 грудня 2023 року, що чоловік ОСОБА_2 помер і згодом ОСОБА_1 уклала другий шлюб з ОСОБА_3 . Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 грудня 2023 року № 1639/33.20-108 Львівській міській раді стало відомо, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть складеного на гр. ОСОБА_2 - не виявлено. Звертають увагу, що позивачка в своїх поясненнях в суді зазначила неправдиву інформацію вказавши, що чоловік ОСОБА_2 помер. Вважає, що шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 04 травня 2018 року є недійсним, оскільки позивачка перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ;

в судовому засіданні ОСОБА_1 було долучено: копію паспорта ОСОБА_2 , де міститься штамп про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 10 січня 2018 року та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 12 січня 2018 року, що додатково спростовує доводи заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами. А саме те, що ОСОБА_2 живий та другий шлюб позивачки є недійсним;

підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники справи не знали про неї та не могли знати і отже, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, а також які ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи. Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку колегії суддів не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення із зазначених підстав;

колегія суддів звернула увагу на те, що заявник не був обмежений у своїх правах подавати докази, брати участь у досліджені доказів, подавати заяви та клопотання, в тому числі, апеляційні і касаційні скарги, своєчасно у встановлені законом строки. Заявником ні письмово у заяві, ані представницею у судовому засіданні, також, не обґрунтовано чому зазначені у заяві обставини не були і не могли бути йому відомі на час розгляду цієї справи та про них не було повідомлено суди трьох інстанцій. Також, не надано на підтвердження зазначеного відповідних доказів. Фактично вказані заявником обставини є новими доказами, які могли б бути подані (або заявлене клопотання про їх витребування) та оцінені судами при розгляді справи, протилежного не доведено. Тому, доводи заявника в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим рішенням, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами. За таких обставин, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України;

зважаючи на вказане, колегія суддів вважала, що обставини, які вказані Львівською міською радою, не є нововиявленими, у розумінні статті 423 ЦПК України, тому, слід відмовити в задоволенні заяви Львівської міської ради про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

13 жовтня 2025 року Львівська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржене судове рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

касаційна скарга подається з метою забезпечення сталої та єдиної судової практики з приводу визнання особи такою, що втратила прав користування квартирою за нововиявленими обставинами у випадку, коли попередній шлюб не припинено;

позивачка не цікавилась станом здоров`я чоловіка, не знала де і коли помер її чоловік ОСОБА_3 , за яких обставин настала смерть. Позивачка виявляє зацікавленість виключно до квартири. Позивачка в апеляційній інстанції зазначила та визнала під звукозапис в судовому засіданні 12 грудня 2023 року, що вона не здійснювала поховання чоловіка ОСОБА_3 , бо в той час вона кілька тижнів жила в сина і з чоловіком не спілкувалась, хто здійснював поховання їй невідомо, чоловіка вона не розшукувала. Отже, дані факти суперечать моральним цінностям сім`ї. Тут важливо нагадати, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини 2, 4 статті 3 СК України). Відповідно до статті 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів. Отже, чоловік позивачки похований, як невідомий чоловік, за рахунок коїш і в місцевого бюджету Львівської міської територіальної громади.

позивачка не надала жодного належного, допустимого, достатнього доказу того, що вона постійно проживала з чоловіком ОСОБА_3 , мали спільний бюджет, купляли майно для спільного користування, приймала участь у спільних витратах на утримання житла, не надала жодних спільних фотографій з сімейних святкувань та ін. Львівська міська рада неоднаразово згадувала, що в неї виникають доволі серйозні сумніви про те, що позивачка уклала шлюб з наміром створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, а не з метою заволодіння квартирою, яка перебуває у власності Львівської міської територіальної громади. До обов`язку подружжя належить турбота та піклування один про одного, дружина та чоловік повинні підтримувати один одного, як морально так ї матеріально. Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що питання про ведення спільного господарства позивачем не доведено, а відтак, з врахуванням також відповіді на попереднє питання немає необхідності досліджувати Інше питання про тривалість часу їхнього проживання;

жодних належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання в спірній квартирі з ОСОБА_3 позивачка не надала, одо вірно зазначив суд першої інстанції. Зокрема не можуть братись до уваги квитанції про сплату комунальних послуг, які знаходяться в матеріалах справи, виписані на прізвище ОСОБА_5 , оскільки вони жодним чином не підтверджують факт проживання позивачки в спірній квартирі, а лише показують зацікавленість позивачки до квартири та намагання будь-якими методами та засобами набути права на що квартиру. Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що в позивачки наявні оригінали квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, які виписані на ім`я ОСОБА_3 , що, на думку суду, підтверджує факт проживання позивачки у спірній квартирі. Однак, квитанції про сплату комунальних послуг не с належними та достатніми доказами для підтвердження вказаної обставини; також такі докази відсутні в матеріалах справила доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;

письмової згоди на вселення позивачки до спірної квартири чоловік ОСОБА_3 не надавав, як основний квартиронаймач. Оскільки в спірній квартирі ОСОБА_3 не був зареєстрований, на момент смерті не був визнаний основним квартиронаймачем спірної квартири та не було укладено договору житлового найму на спірну квартиру у письмовій формі.

суд надавав перевагу стороні позивача, за той час позивач долучив копії документів для встановлення факту та переоцінки доказів, які наводились вище в касаційній скарзі. Таким чином судом апеляційної інстанції порушено статті 429 ЦПК України про розгляд справи в тридцятиденний строк з дня відкриття апеляційного провадження та основні засади цивільного судочинства, такі як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107248145) в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115789553):

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено;

визнано за ОСОБА_1 право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119809139):

касаційні скарги Галицької районного адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради залишено без задоволення;

постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року залишено без змін.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) вказано, що:

«34. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

34.1.1. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

35. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

36. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

37. Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38))».

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2019 року в справі № 761/11351/16-ц (провадження № 61-38347св18), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 299/883/17 (провадження № 61-7687св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2024 року в справі № 752/21538/20 (провадження № 61-5221св24)).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Апеляційний суд встановив, що заявник не був обмежений у своїх правах подавати докази, брати участь у досліджені доказів, подавати заяви та клопотання, в тому числі, апеляційні і касаційні скарги, своєчасно у встановлені законом строки; заявником ні письмово у заяві, ані представницею у судовому засіданні, також, не обґрунтовано чому зазначені у заяві обставини не були і не могли бути йому відомі на час розгляду цієї справи та про них не було повідомлено суди трьох інстанцій; не надано на підтвердження зазначеного відповідних доказів; фактично вказані заявником обставини є новими доказами, які могли б бути подані (або заявлене клопотання про їх витребування) та оцінені судами при розгляді справи.

Встановивши, що обставини, на які посилається Львівська міська рада не є нововиявленими, апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в справі за заявою Львівської міської ради про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» про визнання права користування квартирою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков