Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/6783/25
Провадження № 2-о/644/188/25
16.10.2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі

Головуючої судді Маркосян М.В.,

За участю секретаря судового засідання Скорик Ю.С.

Представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Кунець С.В.

Заявниці Калінічєвої Є. Є.

Представника Департаменту служб у справах дітей ХМР Томенко Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Третій відділ державної реєстраційної служби актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Департамент служб у справах дітей Харківської міської про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації в м.Балашиха Московської області.

Обґрунтовуючи вимоги, посилається на те, що померлий ОСОБА_2 є батьком заявниці, спадкодавцем щодо заявниці, але вона позбавлена права отримати свідоцтво про спадщину через те, що факт його смерті відбувся на території країни-агресора з яким у України припинені дипломатичні та консульські відносини. Крім того, у заявниці, також, померла мати, заявниця є неповнолітньою та позбавлена наразі батьківського піклування та можливості отримання допомоги від держави, як сирота.

Отже, встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання допомоги від держави та подальшого оформлення спадщини та отримання інших виплат, що передбачені законодавством України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 05.08.2025 року було відкрито провадження у справі в окремому провадженні.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 08.09.2025 року було залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справу.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Представник заінтересованої особи Третього відділу державної реєстраційної служби актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, пояснень у справу не надали, повідомлялись про судовий розгляд належним чином у відповідності до ч.5 ст.14 ЦПК України.

У судовому засіданні взяла участь представник Департаменту служб у справах дітей ХМР, зазначила, що дитина (заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) перебуває на обліку, як дитина, яка знаходиться у складних життєвих умовах, влаштована тимчасово у родину рідної бабусі, Департамент знає про її ситуацію та тримає на контролі, щодо заяви, просили задовольнити та встановити факт смерті батька заявниці.

Згідно частини 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відтак, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності заінтересованої особи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 був громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 .

Заявниця, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2008.

Згідно документу «свидетельство о смерти» зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 території російської федерації в м.Балашиха Московської області.

Згідно копії медичного свідоцтва про смерть серії 46 №200382208 від 15.06.2023, виданим бюро судово-медичної експертизи Балашихівського судово-медичного відділу, а також, згідно довідки про смерть №С-01859, яка видана Багатофункціональним центром надання державних та муніципальних послуг населенню міського округу Балашиха від 15.06.2023, зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки заявниця, ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 становлення факту смерті необхідно заявниці для оформлення спадкових прав та отримання офіційного статусу сироти.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення повісток, листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку з припиненням його роботи на території України. Судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення російською федерацією державного суверенітету України, а отже не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняється судовим імунітетом.

До таких висновків на основі аналізу норм права та фактичних обставин дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, від 18.05.2022 року у справі № 428/11673/19, а також Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12.05.2022 року у справі № 635/6172/17.

Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, є загальновідомими, закріпленими на державному рівні на підставі нормативно-правових актів, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

01.12.2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким з 29.12.2022 року зупинено дію Конвенції та Протоколу до неї у відносинах Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами Російської Федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер на території російської федерації, що підтверджується наданими доказами, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвані та отримати оригінал свідоцтва про смерть і надати йому необхідної юридичної сили на території України не представляється можливими, а встановлення даного факту необхідне для подальшої реалізації заявником, як спадкоємцем, своїх майнових та соціальних прав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Третій відділ державної реєстраційної служби актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Департамент служб у справах дітей Харківської міської про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Російської Федерації в м.Балашиха Московської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

Заінтересовані особи Третій відділ державної реєстраційної служби актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, м.Харків, вул.Георгія Тарасенка, буд.11)

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради особи (м. Харків, вул. Чернишевська, 55, м. Харків, 61002, )

Повний текст рішення складений 16.10.2025

Суддя Марина МАРКОСЯН