Справа №: 486/1768/25 Провадження № 2-о/486/81/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

15 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Південноукраїнської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заінтересовані особи ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Південноукраїнської міської ради. Заяву обґрунтувала тим, що 21.02.1997 року її батьку ОСОБА_3 на склад сім`ї з трьох чоловік було видано ордер № 3/97 на жилу площу в кімнаті АДРЕСА_1 . Ордер видано житловим відділом ПО «ЮУ АЕС» на підставі спільного рішення адміністрації, профспілки та комітету комсомолу ВП «ЮУ АЕС» від 18.02.1997 року. Однак, при його видачі, прізвища членів сім`ї - її, її батька та матері вказано з опискою, а саме « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 ». Ордер складено російською. Фактично її прізвище російською - « ОСОБА_5 », а українською - « ОСОБА_6 ». Дана описка в подальшому унеможливлює здійснення приватизації даного майна. 16.04.2019 року батько ОСОБА_3 знявся з реєстраційного обліку з вказаної кімнати гуртожитку, а заявник, її матір та її син зареєстровані та користуються приміщенням до сьогоднішнього дня. Написання прізвища в ордері не співпадає з написанням прізвища в свідоцтві про народження, паспорті, дипломі спеціаліста, у свідоцтві про шлюб. 24.03.2020 року рішенням Южноукраїнського міського суду було визначено, що під час оформлення ордеру на вселення в кімнату 98аб, гуртожитку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 у написанні прізвища її матері було допущено помилку і за нею як за ОСОБА_2 було визнано факт належності ордеру № 3/97 на житлову площу зазначену в ордері. Факт того, що ОСОБА_2 є її матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження, в якому її прізвище та прізвище її матері записано як « ОСОБА_6 ». Ордер на квартиру є офіційним документом, але вносити виправлення до нього після вселення неможливо, оскільки він не є правовстановлюючим документом, що підтверджує право на житло. Ордер є підставою для заселення та не підлягає змінам після його вручення. За таких обставин заявник змушена звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту допущення помилки у написанні прізвища під час оформлення ордеру.

Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.09.2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявнику усунути недоліки, а саме: надати суду відомості про відмову ВП «Южноукраїнська АЕС» в усуненні розбіжностей в ордері, а також докази неможливості здійснити приватизацію за наявного ордеру.

Копія ухвали була отримана заявником 03.10.2025 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 на поштовому повідомленні.

Станом на 15.10.2025 року до суду не надходило жодних документів на виконання ухвали Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.09.2025.

Таким чином, суддя вважає, що підстав вважати недоліки заяви виправленими не вбачається, заява підлягає поверненню заявнику, її повернення не перешкоджає повторному зверненню з заявою.

Відповідно до ч. 3ст. 185ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про повернення заяви, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення заяви до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

За таких обставин заява не може бути прийнята до провадження, зявником не усунуто зазначені в ухвалі суду недоліки, а тому заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 297, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Південноукраїнської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вважати неподаною і повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Суддя О.О. Волощук