Справа № 487/5846/24 Головуючий у 1-й інстанції Нікітін Д. Г.
Провадження № 22ц/812/1835/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу судді Заводського районного суду міста Миколаєва Нікітіна Д. Г., постановлену 18 серпня 2025 року у приміщенні суду у місті Миколаєві зі складанням повного судового рішення, у справі

за заявою

Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»

(далі ПАТ «Миколаївська ТЕЦ»)

до боржника ОСОБА_1

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

2 липня 2024 року ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» звернулося із заявою до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію за період з 1 листопада 2021 року по 1 травня 2024 року на суму 14 376 грн 70 коп. та за період з 1 грудня 2021 року по 1 лютого 2022 року три відсотки річних в сумі 2 грн 24 коп.

16 липня 2024 року суддею Заводського районного суду міста Миколаєва видано судовий наказ, за яким з ОСОБА_1 стягнуто борг в сумі 14 376 грн 70 коп. та судові витрати в сумі 302 грн 80 коп.

31 липня 2025 року через електронну пошту та 5 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу без дати, який він не бачив, але за яким відкрито примусове виконавче провадження та з нього стягнуто борг.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Нікітіна Д. Г. від 18 серпня 2025 року заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернута заявникові.

Ухвалюючи судове рішення, суд виходив з того, що боржником не надано доказів на підтвердження поважних причин для поновлення пропущеного ним строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Не погодившись з такими мотивами, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку підписав 31 серпня 2025 року та направив засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована в районному суді 3 вересня 2025 року в двох тотожних екземплярах з аналогічними додатками та ще 8 вересня 2025 року в апеляційному суді. У скарзі просив ухвалу судді скасувати та підтвердити належність міста до тих територій, на яких заборонено виконання судового рішення про стягнення заборгованості з комунальних послуг. Посилався на необґрунтованість дій судді та не здійснення ним перевірки мотивів заявника про відсутність підстав для оплати ним комунальних послуг та стягнення з нього заборгованості. Вказував на позбавлення його права на правосуб`єктність в досудовому, судовому та виконавчому процесах, оскільки він не може розглядатися як сторона, яка знала про наявність справи відносно нього. Зазначав про те, що суддею визнано, що він судовий наказ не отримував.

Представником стягувача ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на апеляційну скаргу подано відзив, в якому стягувач вважав свої дії правомірними, з огляду на те, що під час воєнного стану на територіях, до яких відносилося місто Миколаїв у 2022 році, заборонено нарахування штрафних санкцій, а не нарахування та стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. Нарахування заборгованості з комунальних послуг може не проводитися лише у визначених законом випадках, коли особа знаходилася на таких територіях, але виїхала та надала відомості про своє переміщення до комунального підприємства. Але таких даних стосовно боржника ОСОБА_1 у товариства, яке надає послуги, немає.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 25 вересня та 10 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Повертаючи ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу, суд послався на частину 1 статті 170 та частину 2 статті 171 ЦПК України, та зазначав про не доведення боржником поважності причин пропуску строку на подачу такої заяви.

Питання про належність оформлення поданої боржником ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу відповідно до положень частин 2-5 статті 170 ЦПК України, зокрема, відповідності її форми, оплати судового збору та подачі клопотання про поновлення строку суддею не розглянуто, внаслідок чого не зрозуміло чи відповідає ця заява процесуальним вимогам, але суддею вирішено про відмову в поновленні строку боржнику, яким таке клопотання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску не надано.

Так, за змістом частини 1 статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України). Така заява подається боржником, як клопотання у додатку до заяви про скасування судового наказу (пункт 3 частини 5 статті 170 ЦПК України).

Крім того сама заява про скасування судового наказу повинна відповідати формі та змісту, визначеному у положеннях частини 2 , 3 та 4 статті 170 ЦПК України, та мати обов`язково у додатках квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку, якщо його пропущено на подання такої заяви.

Тобто, до вирішення питання про повернення заяви боржнику за пропуском строку на її подачу, суддя повинен визначитися передусім з відповідністю поданої заяви положенням, викладеним у статті 170 ЦПК України, як-то відповідність її форми та змісту визначеним процесуальним законом вимогам, а також оплаті її подачі судовим збором та доєднання клопотання про поновлення строку.

За такого, суддею передчасно винесена ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу з відмовою у поновленні пропущеного строку, оскільки таке клопотання боржником до заяви не доєднувалося та питання про відповідність поданої заяви вимогам, передбаченим статтею 170 ЦПК України, не вирішено.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів за судовим наказом до суду для продовження розгляду та вирішення питання про відповідність поданої заяви вимогам, передбаченим статтею 170 ЦПК України.

Підстави для перерозподілу витрат відповідно до статті 141 ЦПК України на даній стадії апеляційного перегляду відсутні, оскільки такі питання вирішуються при остаточному розгляді справи.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду відповідно до статті 170 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Крамаренко