Справа № 703/6945/24
2-во/703/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2025 року у справі №703/6945/24, 2/703/435/25 за позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаської області про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою про виправлення описки в рішенні суду, яку обґрунтовує тим, що при отриманні рішення суду у справі №703/6945/24, 2/703/435/25 за її позовом до Степанківської сільської ради Черкаської області про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування виявлено описку, а саме у вказаному рішенні суду не зазначено кадастрові номери спадкових земельних ділянок, що позбавляє її можливості отримати витяги з реєстру речових прав про право власності на ці земельні ділянки для подальшого укладення договору оренди з орендарем.

Відповідно до ч.2 ст.269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться, розгляд питання про виправлення описки вирішується без повідомлення сторін, відтак на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши доводи заявника, які викладені у заяві про виправлення описки, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму про виправлення описки в ухвалі суду від 16.11.2016 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Так, судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2025 року у справі №703/6945/24, 2/703/435/25 позов ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаської області про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування по заповіту право на земельну частку (пай) розміром 1,98 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Притясминське», розташовану в адміністративних межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання позивача на помилкове не зазначення у рішенні суду кадастрового номеру спадкових земельних ділянок не є опискою, оскільки під час розгляду даної справи судом було встановлено, що на час відкриття спадщини спадкодавець за життя набула право саме на земельну частку (пай) розміром 1,98 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Притясминське», розташовану в адміністративних межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області, а не на земельну ділянку площею 0,8129 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,4651 га та 0,3478 га, що мають кадастрові номери :02:000:0050 та :02:000:0528, оскільки така трансформація земельного паю відбулась вже після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому остання за життя не набула право власності на неї.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 встановлено право на приватизацію земель шляхом передачі у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність.

На підтвердження такого права кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

Право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Виходячи з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року № 899-IV (далі - Закон № 899-IV), пункту 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, вважається правовстановлюючим документом при реалізації власником такого сертифікату права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до статті 2 Закону № 899-IV сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією є основним документом, що підтверджує право на земельну частку (пай), документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже, земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право саме на земельну частку (пай), а не право власності на земельну ділянку, за позивачем було визнано право на вказану земельну частку (пай).

Окрім того заявник фактично просить внести до рішення суду нові відомості, які за своєю суттю не є опискою та виходять за межі заявлених вимог, що не передбачено чинним ЦПК України, оскільки в разі наявності спору з цього приводу підлягають окремому дослідженню та розгляду.

Відтак, з матеріалів цивільної справи вбачається, що резолютивна частина рішення повністю відповідає описовій, а також відповідає змісту заявлених позивачем позовних вимог. Таким чином, заявник фактично просить змінити рішення по суті, а не виправити арифметичну помилку.

Враховуючи зміст прийнятого рішення вважаю, що судом не було допущено описки, тому заява про виправлення описки є безпідставною, оскільки зазначене заявником не є опискою. Із змісту рішення вбачається, що в ньому не допущено жодних описок та помилок, які б спотворювали текст рішення та призвели до його неправильного сприйняття, відповідно до заявлених вимог, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, 13, 260, 261, 269 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2025 року у справі №703/6945/24, 2/703/435/25 за позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаської області про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Волосовський