ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До початку розгляду справи по суті від представника позивача ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» - Сластьона І.А. надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування зазначає, що після пред`явлення позову до суду та відкриття провадження у справі, відповідачем у добровільному порядку повністю сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію. З огляду на викладене, вважає, що у справі відсутній предмет спору, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі. Крім того просить суд повернути позивачу судовий збір, який був сплачений під час звернення до суду з позовом у розмірі 2 422,40 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання позивача про закриття провадження у справі, вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

При цьому, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, які, відповідно, тягнуть різні процесуальні наслідки, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд розцінює заяву представника позивача, як заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому суд вважає за потрібне закрити провадження у справі.

Щодо повернення судового збору, суд зауважує наступне.

Закриття провадження у справі саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України після відкриття провадження у справі, призведе до негативних фінансових наслідків для судової системи, оскільки наслідком закриття провадження у справі саме у такий спосіб, враховуючи п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», є повернення сплаченого позивачем судового збору у повному обсязі з державного бюджету, що на думку суду є недопустимим після здійснення судом ряду процесуальних дій.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про повернення судового збору з державного бюджету.

Більше того, ЦПК України передбачає порядок розподілу судових витрат залежно від причин відмови позивача від позовних вимог, за його заявою, що передбачено ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Разом з тим, відповідного клопотання представником позивача не заявлено, тому питання стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 142, 255, 256-260 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» - Сластьона Ігоря Анатолійовича від позову.

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» - Сластьона Ігоря Анатолійовича про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з відмовою позивача від позову, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відмовити представнику позивача у поверненні сплаченого судового збору з державного бюджету.

Роз`яснити сторонам зміст ч. 2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення строку для оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко