МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року Справа №370/1323/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при розгляді у приміщенні суду в селищі Макарів Київської області, в порядку письмового провадження матеріалів цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в :

06.06.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із вказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка), в якому зазначив, що між ним та відповідачкою 28.08.1993 року зареєстровано шлюб. За час спільного проживання в шлюбі вони спільною працею набули майно, зокрема автомобіль та житловий будинок. Так, за біржовою угодою було придбано автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 . Згідно реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 вказаний автомобіль було зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 , однак з застереженням про право керування ОСОБА_1 . Окрім цього, під час спільного проживання в шлюбі було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно, вказаний будинок також було зареєстровано за ОСОБА_2 . В подальшому їх спільне життя з відповідачкою не склалось і заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року шлюб між ними було розірвано. Поряд з тим, відповідачка вважає, що оскільки придбане ними майно, вказане вище, зареєстроване за нею, то виключно їй належить право користуватись та розпоряджуватись ним.

На підставі викладеного, позивач просив суд: визнати майно, а саме: автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 та будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яке було набуте ними за час шлюбу.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке неодноразово було відкладено.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали суду для виправлення вказаних недоліків заяви.

Так, після відкриття провадження у справі судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

З огляду на ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

За аналізом наведених правових норм, суддею вказано про те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи). Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 , та будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на час звернення з позовом до суду позивачем не надано. Відтак, не надано доказів проведення належної оцінки майна та не вказано ціни позову, яка б відповідала дійсній вартості майна, яке є предметом спору.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду докази дійсної вартості майна, зокрема, вказаного вище автомобілю та будинку на час звернення до суду, на підставі чого зазначити в позовній заяві ціну позову.

У зв`язку із наведеним, позивачу було надано строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії вищезгаданої ухвали суду та вказано, що недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з виправленням викладених вище зауважень (зокрема, з наданням всіх необхідних документів).

Копію ухвали суду від 24.09.2025 року представник позивача, адвокат Живага О.В., отримав 29.09.2025 року в приміщенні суду, про що свідчить його власний підпис в супровідному листі суду.

Таким чином, вказані в ухвалі суду від 24.09.2025 року недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, а також станом на момент постановлення даної ухвали, так і не були усунуті.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Додатково слід зазначити, що в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали Макарівського районного суду Київської області від 24.09.2025 року позовна заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 257, 260, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що позов, який залишено без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати умови, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко