КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 754/931/15-ц
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Штронди Антона Михайловича на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року (суддя Сенюта В.О.) про повернення без розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення депозитного вкладу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій,

встановив:

у січні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача суми банківського вкладу за договором № SAMDNFD100 від 13 грудня 2013 року в розмірі 25 000 доларів США, невиплачені відсотки в розмірі 1880,14 доларів США, пені за несвоєчасне повернення суми вкладу в розмірі 4 493,83 доларів США, інфляційні втрати в розмірі 5 201,71 доларів США, 3% річних в розмірі 626,71 доларів США.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2016 року та постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 року, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки суму банківського вкладу за договором SAMDNFD100 від 13 грудня 2013 року в розмірі 25 000 доларів США, відсотки за угодою в розмірі 1880,14 доларів США та пеню за несвоєчасне повернення суми вкладу в розмірі 4 493,83 доларів США.

У червні 2025 року представник АТ КБ Приватбанк» - адвокат Штронда А.М. звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року заяву повернуто без розгляду.

Повертаючи без розгляду заяву про роз`яснення рішення суду, суддя першої інстанції виходила з того, що заявником не додані докази надіслання (надання) копії заяви позивачці, що передбачено ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ Приватбанк» - адвокат Штронда А.М. просить ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. Стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» за рахунок державних асигнувань сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Представник заявника зазначає, що звертаючись до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, на виконання вимог ст.183 ЦПК України відповідачем було повідомлено суду про об`єктивну неможливість направити копію заяви про роз`яснення рішення позивачці, оскільки остання відома та зазначена в позовній заяві адреса позивачки: АДРЕСА_1 . Вказана територія є тимчасово окупованою російською федерацією.

Представник відповідача посилається на неврахування суддею положень Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», а також правових висновків Верховного Суду у справах № 200/3924/22 та 200/4381/22.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальний дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Частини 1 та 2 статті 182 ЦПК України визначають, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

У статті 183 ЦПК України викладені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до частини 1 статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Частина 4 статті 183 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У заяві про роз`яснення судового рішення представник АТ КБ «Приватбанк»

повідомив суд про об`єктивну неможливість виконання вимоги поштового направлення копії заяви про роз`яснення та доданих до неї додатків на адресу позивачки, оскільки вона проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

Також у заяві представник заявника посилався на положення статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У позовній заяві позивачка зазначила адресу своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

Іншої адреси місця проживання позивачки матеріали справи не містять.

Згідно із розміщеним повідомленням ПАТ «Укрпошта»: «Починаючи з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. Укрпошта призупинила приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим».

Листом від 04 квітня 2014 року за № 33-20-603 УДППЗ «Укрпошта» було повідомлено національні суди про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень, адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, з метою дотримання норм законодавства України.

На час подання заяви про роз`яснення рішення суду вищезазначене призупинення приймання до пересилання поштових відправлень, одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, продовжує діяти, так як територія Автономної Республіки Крим є тимчасової окупованою російською федерацією територію України.

Суддя першої інстанції вказані обставини справи не врахувала та неодноразово повертаючи представнику АТ КБ «Приватбанк» його заяви про роз`яснення судового рішення, жодного разу не зазначила, яким чином повинен виконати заявник вимоги статті 183 ЦПК України стосовно позивачки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про об`єктивну неможливість заявника направити поштою будь-які документи позивачці, яка проживає на території АР Крим.

Метою застосування вимог, встановлених частиною 2 статті 183 ЦПК України, щодо надання доказів направлення заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи, є повідомлення учасника справи про подання такого документу до суду.

Положення статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначають, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше, ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Отже, діючими нормами визначений порядок повідомлення осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України про судовий розгляд, та окрім направлення викликів-повідомлень засобами поштового зв`язку чи за допомогою електронної пошти (у разі відсутності в учасника процесу Електронного кабінету у підсистемі «Електронний Суд»), суд має процесуальну можливість публікувати оголошення на веб-порталі судової влади України. Порядок здійснення таких публікацій визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 26 вересня 2023 року у справі № 200/4381/22.

Крім того, до заяви про роз`яснення судового рішення представником АТ КБ «Приватбанк» додані докази направлення заяви та доданих до неї документів до електронного кабінету представника позивачки - адвоката Дугінова Д.А., що свідчить про обізнаність сторони позивачки про подану заяву.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції безпідставно залишила заяву представника АТ КБ «Приватбанк» без розгляду у зв`язку із невиконанням вимог частини 2 статті 183 ЦПК України, які неможливо виконати стосовно позивачки Якименко Г.М., яка проживає на тимчасово окупованій території та не має електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції постановила ухвалу про залишення заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду, підстав для вирішення питання про відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Штронди Антона Михайловича задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року скасувати, заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Штронди Антона Михайловича про роз`яснення судового рішення направити до Деснянського районного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук