Справа № 559/4001/25
Провадження № 2/568/626/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В., перевірив матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, та

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області через електронний кабінет в системі «Електронний суд», до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява АТ «СЕНС БАНК», підписана Котницьким Іваном Олексійовичем до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за:

- кредитним договором № 003АІ1 від 17.09.2013, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 09.12.2015 у справі № 568/1063/15-ц, яка станом на 23.02.2022 становить 158 733,51 грн, та складається із: суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 32 895,83 грн; суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 125 837,68 грн;

- кредитним договором № 003001689INSURANCE1 від 17.09.2013, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 09.12.2015 у справі № 568/1063/15-ц, яка станом на 23.02.2022 становить 15 991,69 грн, та складається із: суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 3 318,72 грн; суми заборгованості за інфлаційними витратами на кредитну заборгованість 12 672,97 грн;

а також, понесені судові витрати.

17.09.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дубенського міськрайонного суду Рівненської області головуючим суддею визначено суддю Жуковську О.Ю.(а.с.39).

22.09.2025 у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддею, з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 1803280 від 22.09.2025, ОСОБА_1 з 26.01.1994 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60).

23.09.2025 ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області позовну заяву передано до Радивилівського районного суду Рівненської області, оскільки відповідач зареєстрований в с.Батьків, на яке на даний час розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Радивилівського районного суду Рівненської області(а.с.61).

14.10.2025 позовна заява надійшла до Радивилівського районного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кондратюка В.В.(а.с.65,66,67).

У відповідності до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи (ч. 2 ст. 175 ЦПК України).

Частиною 7 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально, або у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн.

Предметом позову є вимога про стягнення заборгованості в розмірі 174 725,20 грн.

Суддя зазначає, що за заявлених позивачем позовних вимог, така справа не віднесена до категорії малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, така справа не може бути визнана малозначною, за даним критерієм, з огляду на поєднання позивачем в одному позові вимог за двома різними кредитними договорами, які визначають різні істотні умови договору.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до із ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст.58 ЦПК України).

Процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Також, необхідність підтвердження повноважень діяти від імені позивача за правилами самопредставництва наведеними документами підтверджена сталою практикою Верховного Суду (ухвала від 23.05.2024 в справі № 205/12147/23, ухвала від 17.12.2024 в справі № 2-2819/10, ухвала від 31.03.2025 в справі №727/4375/24 тощо).

Як встановлено з матеріалів справи, позовна заява підписана та подана через «Електронний суд» представником позивача АТ «СЕНС БАНК» Котницьким Іваном Олексійовичем. На підтвердження своїх повноважень Котницьким І.О. до позовної заяви долучено: довіреність у порядку передоручення сформовану в системі «Електронний суд» від 15.02.2024, видану Зубченко Оленою Миколаївною, на підставі довіреності від 17.10.2023 виданої АТ «СЕНС БАНК»(а.с.8); довіреність на справу № на провадження № по справі № у порядку передоручення сформовану в системі «Електронний суд» від 17.10.2023, видану АТ «СЕНС БАНК» Зубченко Олені Миколаївні (а.с.9).

Разом з тим, документів на підтвердження повноважень у Котницького І.О. діяти від імені АТ «СЕНС БАНК» в порядку самопредставництва на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто без окремого доручення, не додано. Зокрема, відсутня посадова інструкція/контракт, тощо, в яких визначено коло повноважень Котницького І.О. діяти від імені АТ «СЕНС БАНК», наказ про призначення на посаду.

Окрім того, до позовної заяви також не додано передбачених ч. 4 ст. 62 ЦПК України документів щодо підтвердження повноважень Котницького І.О., як адвоката.

Таким чином, представник позивача, Котницький І.О., який підписав та подав до суду позовну заяву, належним чином своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача АТ «СЕНС БАНК» не підтвердив, належних тому документів не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України, оскільки вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Водночас суддя роз`яснює, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Суддя констатує, що повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей відповідно до вимог ЦПК України, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

Керуючись ст.175,177,182,185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», ЄРДПОУ 23494714, адреса вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ, 03150, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , відсутній електронний кабінет в ЄСІТС.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 жовтня 2025 року.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК