Справа № 487/7481/25
Провадження № 6/487/314/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді Лагоди А.А.,

секретаря Мамчур К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», заінтересовані особи Піблічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому документі, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2025 директор заявника Романенко М.Е. звернувся до суду з вказаною заявою. Просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі по цивільній справі № 2-5130/2008 з ПАТ «Дельта Банк», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що 03.10.2008 Заводський районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення по справі №2-5130/2008 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором №03/1/081/06-АKLN від 05.05.2006. 17.05.2019 між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Довіра та гарантія» було укладено Договір № 1405/К купівлі продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «Довіра та гарантія», а ТОВ «Довіра та гарантія» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №03/1/081/06-АKLN від 05.05.2006. ТОВ «Довіра та гарантія» перейменовано у ТОВ «ВІН ФІНАНС», що підтверджується протоколом №1706 від 25.07.2024.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2008 позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 43105,67грн. борг за кредитним договором №03/1/081/06-АKLN від 05.05.2006, а також держмито в сумі 431,06грн. та 30грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

В матеріалах справи №2-5130/2008 наявна заява представника ВАТ «Кредитпромбанк» Чаленко В.В. про видачу виконавчого листа та копію рішення суду з датою видачі 12.12.2008.

З поданих заявником документів судом встановлено, що 17.05.2019 ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір №1405/К купівлі-продажу майнових прав. За умовами такого договору до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги в т.ч. за кредитним договором №03/1/081/06-АKLN від 05.05.2006 відносно ОСОБА_1 , що підтверджено додатком №1 в сумі 624 686,88 грн. в т.ч. сума боргу за тілом кредиту 199 883,17 грн., борг за доходами 424 803,71 грн.

За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 14.10.2025 вбачається, що АСВП №54198055 від 29.06.2017 (дата відкриття) завершено Заводським ВДВС відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач держава. Представник заявника жодної інформації щодо виконавчих проваджень за виконавчими документами не наводить.

Загальні питання правонаступництва, в тому числі і процесуального, регулюються нормами цивільного та процесуального законодавства, а також Законом України «Про виконавче провадження».

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина 1 статті 517 ЦК).

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першоїстатті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у цивільній справі № 2-7763/10 зроблено наступні висновки. Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. Однак заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача увиконавчомудокументі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.03.2023 по справі № 761/19851/17 послався на постанову від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20). Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.02.2023 по справі № 2-3266/11 дійшов висновку, що у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. За відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється або у виконавчому документі строк пред`явлення до виконання якого закінчився.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022, справа № 2-7763/10 вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-ХІУ). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на не визначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

В матеріалах справи відсутні докази, а заявником не надано, що виконавчі листи по справі №2-5130/2008 перебувають на виконанні, оскільки за даними АСВП ВП 54198055 було завершено відносно стягувача держави.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав можливості відкриття виконавчого провадження, яке на час вирішення питання судом першої інстанції не було відкрито, позбавлене процесуальної мети. Таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Заявник не надає суду документи які б свідчили про знаходження на виконанні виконавчих листів та доказів його дій з відновлення виконавчого провадження за таким виконавчим листом, тобто оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки закінчене виконавче провадження не може бути розпочати знову. Докази матеріального правонаступництва з 17.05.2019 за кредитним договором №03/1/081/06-АKLN від 05.05.2006 не спростовують встановлені обставини.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає підстав для заміни стягувача на правонаступника у виконавчому документі у справі №2-5130/08.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 259-261, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», заінтересовані особи Піблічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому документі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя А.А. Лагода