ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9707/25 Справа № 212/7380/25 Суддя у 1-й інстанції - КОЗЛОВ Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

заявник- ОСОБА_1

заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 23 липня 2025 року, ухвалене суддею Козловим Ю.В. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, (дата складання повного судового рішення не зазначена),

ВСТАНОВИВ

У червні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Мартинова Н.Ю. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити особу ОСОБА_1 , для отримання паспорту за рішенням суду.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чегодаєво Біжбулянсього району республіки Башкортостан. Згідно свідоцтва про шлюб, актовий запис №134 від 30.08.1980 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_3 . 23.04.1984 року заявник разом з сім`єю переїхав на територію Української РСР, був працевлаштований за переводом ПГО «Кримтеплоенергія», де працював до 1995 року. З вересня 1986 року заявник поступив на навчання до Полтавського нафтового геологорозвідувального технікуму, який закінчив 30.06.1989. У 1985 році заявник отримав квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , де проживав разом з сім`єю з 1985 року та зареєстрований по теперішній час. Згідно зі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.02.1995 року співвласником квартири у АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_1 .

У 2023 році ОСОБА_1 звернувся до органу ДМС з метою отримання паспорта громадянина України, однак йому було повідомлено, що наразі законом не встановлено орган, який зберігає дані про зареєстрованих осіб на 1991 рік, а тому заявнику було рекомендовано було звернутись до суду з метою встановлення факту постійного проживання на території України на 1991 рік. 30.11.2023 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу було встановлено факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р.

27.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до відділу №10 у місті Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою про оформлення та видачу паспорта, на що отримав роз`яснення, що відповідно до якого вказаний судом факт підтверджується свідоцтвом про народження, але у свідоцтві про народження наявність фото законодавством не передбачене, що унеможливлює здійснення ідентифікації особи та підтвердження факту належності зазначеного документу саме цій особі. Зазначений паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року виданий на території рф, що також не дає змоги підтвердити факт належності зазначеного документа саме цій особі. Відповідно до пункту 5 Порядку 215 від 27.03.2001 року, під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, процедура встановлення особи у разі відсутності такого документу законодавством про громадянство України не передбачена. Таким чином, необхідно провести процедуру встановлення особи відповідно законодавства України у судовому порядку. 18.06.2025 року в інтересах заявника направлено адвокатський запит до відділу №10 у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області з проханням надати інформацію чи була розпочата та/або проведена процедура ідентифікації особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого можливе звернення до суду.

Згідно відповіді 19.05.2025 року відділом №10 у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області повідомлено, що на звернення заявника було проведено перевірку за обліками Єдиного інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесам Державної міграційної служби України та за її результатами встановлено, що інформація щодо документування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду закордон інформація відсутня.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 23 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено особу заявника, а саме що він є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Чегодаєво, Біжбулянського району республіки Башкортостан, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 14.06.1995 року Чегодаєвською сільською радою Біжбулянського району республіки Башкортостан, актовий запис №34 від 22.06.1956 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказане судове рішення надійшла апеляційна скарга від представника заінтересованої сторони Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій апелянт просить оскаржене рішення скасувати і в задоволенні заяви відмовити. На обґрунтування скарги зазначено, що судом не було заслухано жодного свідка, та ухвалено рішення за відсутності заявника.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника адвокат Мартинова Н.Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Наполягає на тому, що в ситуації із даним заявником процедура ідентифікації особи в позасудовому порядку була розпочата, але не завершена, йому було роз`яснено працівником ДМС, що треба встановлювати особу через звернення до суду, адже зробити запити до рф щодо дійсної видачі документів ОСОБА_1 неможливо в умовах воєнного стану.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Мартинову Н.Ю., допитавши свідків, які кожен окремо підтвердили особу заявника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , складеного російською мовою, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чегодаєво Біжбулянсього району республіки Башкортостан. (а.с.14, розворот -15).

Заявник отримував паспорт громадянина СРСР (а.с. 7-11).

Згідно свідоцтва про шлюб, актовий запис №134 від 30.08.1980 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились (а.с. 16).

Згідно свідоцтва № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17,26). Заявник отримав посвідчення про завершення навчання у Полтавському технікуму 30.06.1989 року (а.с.13), а також посвідчення про завершення навчання УКК ОАО «Оренбургнефть» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.18), та завершив промислово-технічні курси треста «Ярославнефтегазразведка» №389 (а.с.18). ОСОБА_1 також отримував військовий квиток НОМЕР_5 (а.с.19-23). Крім того, рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу було встановлено факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року (а.с.24)

Надано копію адвокатського запиту до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації чи розпочато та/або проведено процедуру ідентифікації особи ОСОБА_1 (а.с.27). Згідно листа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області згідно обліками Єдиного інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесам Державної міграційної служби України та за її результатами інформація щодо документування ОСОБА_1 відсутня (а.с.6).

Також згідно відповіді ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на звернення ОСОБА_1 визначено необхідність встановити особу, відповідно до законодавства України у судовому порядку (а.с.25).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Радянському Союзі в селищі Чегодаєво, Біжбулякського району Башкірії, нині це республіка Башкортостан рф, перший паспорт зразка 1974 року отримав у ОСОБА_4 . Ще у 1982 році переїхав до України, у 1985 році із сім`єю отримав квартиру. Його дружина ОСОБА_5 і два сина ОСОБА_6 і ОСОБА_7 громадяни України. Син ОСОБА_7 військовий ЗСУ, має державні нагороди. Він приблизно у 2010 роках втратив паспорт, намагався його поновити і вимушений звертатися до суду.

В судовому засіданні колегією суддів також допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, кожна окремо, підтвердили в особі заявника - ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_8 при цьому пояснила, що знає заявника з 1985 року, коли і її сім`я, і родина ОСОБА_3 отримали квартири по сусідству по АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_9 1992 року народження - племінниця, знає заявника і його родину з дитинства.

Опитана в судовому засіданні дружина заявника ОСОБА_5 , яка надала паспорт громадянки України, виданий 15.05.2001 року Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, підтвердила його особу, пояснила, що вони одружені з 1980 року ще за часів СРСР, переїхали з Півночі до України, у 1985 році їм виділили квартиру в АДРЕСА_1 (нині має назву ОСОБА_10 , яку вони з чоловіком і синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приватизували на чотирьох 01 лютого 1995 року. Син ОСОБА_7 український військовий, має державні нагороди. Вся їх сім`я громадяни України, але чоловік втратив паспорт і вимушений доводити свої права через суд.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-УІ оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, відповідно до п.п. 6 п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 № 302, - заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Так, процедура встановлення особи, визначена Порядком про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 та Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року № 456.

Відповідно до зазначених Порядків рішення суду про встановлення особи для оформлення паспорта подається особами, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Відповідно доп.43,44 Порядку № 302 за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту державної реєстрації народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником. Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і101 цього Порядку.

Згідно ст.10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що особа може звернутися до суду із заявою про встановлення особи за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, у разі, якщо особу не було встановлено за результатами проведеної ДМС процедури встановлення особи згідно п. 43,44 Порядку № 302, ст. 10 зазначеного закону.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проходив процедуру встановлення особи, за результатами якої його особу не було встановлено, що підтверджується відповіддю ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до відділення №10 у м. Кривому Розі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Допитавши заявника, свідків, які підтвердили особу заявника, колегія суддів вважає правильним висновок суду про встановлення факту того, що заявник є особою ОСОБА_1 , який народився в с. Чегодаєво, Біжбулякського району нині республіки Башкортостан рф, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 14.06.1995 року Чегодаєвською сільською радою Біжбулянського району республіки Башкортостан, актовий запис №34 від 22.06.1956 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 15 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: