ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9724/25 Справа № 213/2957/25 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерноготовариства «АрселорМіттал Кривий РігТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого листа таким,що не підлягає виконанню, яке ухвалено суддею Поповим В.В., повне судове рішення складено 24 липня 2025 року,

УСТАНОВИВ

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дружківського міського суду від 24 липня 2025 року позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18445 від 12березня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на користь ТОВ «Фінансова компанія « Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 28 335,40 грн.

При ухваленні рішення у справі суд не вирішував питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, при цьому представником позивача подавалась до початку судових дебатів заява відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що нею будуть подані докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У зв`язку із зазначеним, представник заявника Кривенко І.М., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , до суду першої інстанції був поданийрозрахунок суми судових витрат про ухвалення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в якій заявник просила суд ухвалити рішення у справі та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі9000 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24липня 2025 року розрахунок на суму судових витрат від представника заявника Кривенко І.М., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те що, судом першої інстанції в неповному обсязі з`ясовано обставини справи та неправильно дослідженно подані докази,що мають значення для справи, просить рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 9000 грн відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Апелянт вважає, що вартість виконаних представником заявника робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»залишити без змін, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які понесені у суді апеляцінйої інстанції в розмірі 4000 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що на підтвердження понесених позивачем судових витрат у справі наявні наступні документи: прибутковий ордер №13 від 20травня 2025 року, ордер від 20травня 2025 року серії АН № 1388164 про надання правничої допомоги, акт виконанних юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 07 травня 2025 року де зазначена вартість послуг адвоката в сумі 9000 гривень в якому сторони погодили надання та оплату таких юридичних послуг: 1) консультацію щодо захисту прав у судовому порядку, що виникли у клієнта у зв`язку з прийняттям виконавчого напису, витрачений час- 1 година, розмір гонорару - 2000 грн; 2) складання позовної заяви з посиланням на правові позиції Верховного Суду та з розрахунком сум,які підлягають поверненю , витрачений час -3 години, розмір гонорару - 5500 грн; 3) адвокатський запит, витрачений час-1 година, розмір гонорару - 2000 грн; 4) клопотання про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, витрачений час-30 хвилин, розмір гонорару - 500 грн, що разом становить 9000 гривень.

З Акту виконання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 07 травня 2025 року, прибуткового ордеру №13 від 20травня 2025 року також вбачається, що ОСОБА_1 прийняті та оплачені послуги у справі № 213/2957/25.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Як вбачається із матеріалв справи, на підтвердження понесених позивачем судових витрат у справі наявні наступні документи: прибутковий ордер №13 від 20травня 2025 року, ордер від 20травня 2025 року серії АН № 1388164 про надання правничої допомоги, акт виконанних юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 07 травня 2025 року де зазначена вартість послуг адвоката в сумі 9000 гривень, в якому сторони погодили надання та оплату таких юридичних послуг: 1) консультацію щодо захисту прав у судовому порядку, що виникли у клієнта у зв`язку з прийняттям виконавчого напису, витрачений час- 1 година, розмір гонорару - 2000 грн; 2) складання позовної заяви з посиланням на правові позиції Верховного Суду та з розрахунком сум,які підлягають поверненю , витрачений час -3 години, розмір гонорару - 5500 грн; 3) адвокатський запит, витрачений час-1 година, розмір гонорару - 2000 грн; 4) клопотання про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, витрачений час-30 хвилин, розмір гонорару - 500 грн, що разом становить 9000 гривень.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, сторони погодили, що Клієнт виплачує адвокату винагороду в розмірі 9000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Верховний Суду у постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20) дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Аналіз зазначених постанов свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ціна позову в розмірі 28335,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. не є співмірними, не відповідають критерію складності справи, розумності та справедливості, а тому підлягають зменшенню, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині заслуговують на увагу.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають зменшенню з 9000 грн до 7 000 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року змінити, зменшивши стягнутий з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 розмір судових витрат на професійну правничу допомогу з 9000 грн до 6000 (шість тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: