Справа № 175/7350/23
Провадження № 2/175/1901/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" жовтня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Яшиної М.В.,

представника позивача адвоката Крихта А.А.,

представника відповідача адвоката Єрмолаєвої Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування якого вказує на те, що позивачка та відповідач з 25.05.2013 року перебували у шлюбі. Під час шлюбу сторонами були придбані наступні об?єкти рухомого та нерухомого майна: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж, погріб, сарай, паркан; земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0035, площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:008:0038, площею 0,084 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу сторони так і не дійшли згоди, що поділу зазначеного майна. Позивач просить визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельних ділянок, а також визнати за відповідачем право власності на автомобіль з компенсацією їй за 1/2 частку від ринкової вартості у розмірі 210 000, 00 грн.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у додатках до позовної заяви відсутня оцінка спірного нерухомого майна, вказує, що автомобіль було придбано за кошти, які особисто належали відповідачу, також вважає, що надана позивачем довідка про ринкову вартість автомобіля є неналежним доказом.

Представник позивача подала відповідь на відзив в якій, просила задовольнити позовні вимоги, зазначила, що визначення оціночної вартості майна не входить в предмет доказування по даній справі, оскільки позивач просить здійснити поділ майна в ідеальних рівних частках (по 1/2 частки), і може впливати виключно на ціну позову у зв`язку з чим позивачем сплачено максимальний судовий збір, також вказує, що належна відповідачу однокімнатна квартира була продана за суму 144 753,00 грн., в той же час, вартість спірного автомобіля на час звернення з даним позовом, тобто, після 11 років експлуатації, згідно довідки про його вартість, наданої суб`єктом оцінювання, становить 420 000,00 грн., таким чином вважає, що твердження сторони відповідача що спірний автомобіль було придбано виключно за його особисті кошти, які він отримав від продажу квартири не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Представник відповідача подала до суду заперечення, в яких вказує на відсутність оцінки спірного нерухомого майна, вважає, що така оцінка є обставиною, що має значення для справи, зазначає, що у матеріалах відсутні належні докази щодо оцінки автомобіля, а також вважає твердження сторони позивача, що спірний автомобіль було придбано за одну суму, а квартиру продано за іншу, не може бути враховане, оскільки вартість автомобіля не доведена.

Представник позивача адвокат Крихта А.А. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судових засіданнях просила позов задвільнити, відповідно до позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Єрмолаєва Я.І. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судових засіданнях просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на поданий відзив.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що 25.05.2013 року Бабушкінськомим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.08.2023 року №344669749, ОСОБА_2 на праві власності належить:

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж, погріб, сарай, паркан, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Одинцовою С.О., реєстровий №1125, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14;

- земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0035, площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Одинцовою С.О., реєстровий №1128, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14;

- земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського

господарства, кадастровий номер :02:008:0038, площею 0,084 га, розташовану за

адресою

АДРЕСА_1 , на підставі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.08.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу

Одинцовою С.О., реєстровий №1131, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14.

Відповідно до листа ТСЦ МВС №1249 від 29.08.2023 року №31/4-1249-68аз-2023, вбачається, що згідно з Єдиним Державним реєстром транспортних засобів станом на 25 серпня 2023 року на вказаного у запиті ОСОБА_2 зареєстровано: 19 червня 2019 року в ТСЦ МВС №1249 транспортний засіб PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу СГ №5825/19/591 від 19.06.2019 року, укладеного у суб?єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 .

Рішенням Чемеровецькогоо районного суду Хмельницької області від 26.06.2023 року справа № 687/485/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.05.2013 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, розірвано.

Згідно довідки №10/10/23 від 10.10.2023 року, виданої ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість транспортного засобу - PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, станом на 10.10.2023 року становить 420 000,00 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Бакою О.В., вбачається, що ОСОБА_2 продав у власність ОСОБА_5 однокімнатну квартиру загальною площею 36,6 кв.м за адресою АДРЕСА_2 . Ринкова вартість зазначеної квартири складає 144 753,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, зокрема гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №456/3506/16-ц від 17 червня 2021 року норми Сімейного кодексу України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, яка може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідач не погоджується з належністю доказу вартості нерухомого та рухомого майна та додає звіти про оцінку майна.

Згідно довідки ТСЦ МВС № 1249 від 31.05.2025 року № 21/29/1249/25-11487-2025, наданої на запит суду, 19.06.2019 року транспортний засіб PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_2 , на підставі договору укладеному СГ №5825/19/591 від 19.06.2019 року, вартість транспортного засобу: 5 000, 00 грн.

Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 18.11.2024 року №2253-24, проведеної на підставі ухвали суду, ринкова вартість транспортний засіб PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 , за цінами, що діють на час дослідження складає 412 380, 00 грн.

Висновок експерта є належним і допустимим доказом, відповідає критеріям, визначеним ЦПК України, отриманий у передбачений законом спосіб, а тому суд приймає як встановлену зазначену у ньому вартість спірного автомобіля.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11

За таких обставин, при компенсації різниці часток спірного спільного сумісного майна подружжя треба враховувати вартість майна на час розгляду справи.

Результати аналізу змісту положень статті 71 СК України дають підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

ЄСПЛ визначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23, ЄСПЛ).

Як передбачено ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А ст.81 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-80, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 61, 70, 71 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж, погріб, сарай, паркан; право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14;

- земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0035, площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14;

- земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського

господарства, кадастровий номер :02:008:0038, площею 0,084 га, розташовану за

адресою

АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2014 року за реєстраційним №14;

- транспортний засіб PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 .

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Визнати за ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж, погріб, сарай, паркан;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж, погріб, сарай, паркан;

Визнати за ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0035, площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0035, площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:008:0038, площею 0,084 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:008:0038, площею 0,084 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на транспортний засіб PEUGEOT 3008, 2013 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см.куб., номер VIN: НОМЕР_1 ;

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) компенсацію різниці вартості поділеного майна у розмірі 206 190 гривень 00 копійок (двісті шість тисяч сто дев`яносто гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збіру розмірі 13 176, 52 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова