УХВАЛА

15 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 516/474/23

провадження № 61-12366ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 11 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним і скасування наказу, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року Міністерство юстиції України засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 11 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 05 вересня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 06 жовтня 2025 року),

у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків,

а саме запропоновано сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали,

а також попереджено про наслідки її невиконання.

14 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від Міністерства юстиції України надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового.

Додатково дослідивши касаційну скаргу Міністерства юстиції України, Верховним Судом встановлено, що підстави касаційного оскарження, які зазначені у касаційній скарзі, не в повному обсязі відповідають вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник зазначає підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні постанови Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Також, у касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного провадження, на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, заявник не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 127, 185, 388 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити Міністерству юстиції України строк для усунення недоліків, вказаний

в ухвалі Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць