Справа № 559/4137/25
Провадження № 2/559/1525/2025
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши в м. Дубно за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 31.07.2004.

Ухвалою суду від 26.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

10.10.2025 від представника відповідачки адвоката Альонової М.Б. до суду надійшло клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, подані сторонами заяви по суті справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:

1) малозначні справи;

2) що виникають з трудових відносин;

3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

щодо спадкування;

щодо приватизації державного житлового фонду;

щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, її предметом є розірвання шлюбу. Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд вважає, що підстав для розгляду справи в судовому засіданні не існує, обставин, які б перешкоджали розглядові справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін суд не вбачає, та відповідач не навів жодної поважної обставини, яка б виключала можливість розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

З урахуванням вищевикладеного, взявши до уваги категорію та складність спору, ціну позову, обсяг та характер поданих доказів у справі, зокрема, предмет та підстави позову, врахувавши положення ст. ст. 277, 279 ЦПК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

У той же час з клопотання вбачається, що відповідачка заперечує проти позовних вимог, вважає, що сторони можуть примиритися.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 31.07.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як зазначається у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 12 та ч. 7 ст. 240 Цивільного процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ст.ст. 251 ч. 1 п. 4, 253 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

За таких обставин, враховуючи наявність у сторін двох дітей, а також, оскільки існує можливість для примирення подружжя та збереження шлюбу, що відповідає моральним засадам суспільства та інтересам дітей у першу чергу, суд вважає за необхідне призначити сторонам у справі строк для примирення у вигляді 2 міс., який, на переконання суду, буде цілком достатнім для можливого примирення сторін, а також зупинити провадження у справі на вказаний строк.

Керуючись ст.ст.19, 120, 127, 178, 240, 251, 253, 274, 277, 279, 258-261 ЦПК України, ст.ст. 3, 5, 24, 111 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Альонової М.Б. про розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

Призначити сторонам у даній цивільній справі строк для примирення у вигляді 2 місяців, а саме до 12.12.2025, зупинивши провадження у справі на цей строк.

Копії цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення ухвали, в іншій її частині ухвала окремому оскарженню не підлягає. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.М.Томілін