Справа № 445/3019/24
провадження № 2/445/435/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,9649 га, що складається з двох земельних ділянок: площею 1,6808 га та площею 0,2841 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовані на території с. Бортків Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області. За життя ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майном, а саме: склала заповіт, яким усе належне їй майно на день смерті заповіла позивачу - ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла та, маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на майно, відсутні. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мала Вільшаниця Золочівського району Львівської області.

З копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 судом встановлено, що позивач доводиться донькою спадкодавиці.

Згідно заповіту, складеного 15.12.1999 у Бортківській сільській раді Народних Депутатів Золочівського району Львівської області та посвідченого секретарем Виконавчого комітету Бортківської сільської ради Народних Депутатів Золочівського району Львівської області за реєстровим № 205, ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла своїй доньці - ОСОБА_1 (позивачу).

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 059474 від 01.11.2001, встановлено, що ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 09 жовтня 2001 року № 539, є власником земельної ділянки площею 1,9649 га, яка складається з двох земельних ділянок: площею 1,6808 га, та площею 0,2841 га, які передані для сільськогосподарського використання, та розташовані на території Бортківської сільської ради.

З витягу зі спадкового реєстру № 79896575 встановлено, що інформація в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців до нотаріальної контори не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна своєї матері, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, наявність інформації про чинність складеного заповіту на користь позивача, відсутність спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.2,4,5,11,13,200,206,258,259,263-265,272,273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392ЦК України, ст. 524, 534, 548 ЦК УРСР, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,9649 га, яка складається з двох земельних ділянок: площею 1,6808 га, та площею 0,2841 га, які передані для сільськогосподарського використання та розташовані на території с. Бортків Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 059474, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 09.10.2025.

Суддя В. М. Сивак