Справа №752/4329/25
Провадження № 2/752/4498/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.10.2025 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

за участі секретаря Пастух З.Ф.,Шевченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс"

до ОСОБА_1

за участю представника:

відповідача - адвоката Сорокопуд Оксани Петрівни (ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1903142 від 22.05.2025)

про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" (надалі за текстом також позивач або ТОВ "Оболонь інвест плюс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом також - відповідач) про стягнення 2 854 198,35 гривень інфляційних втрат та 706 654,57 гривень трьох процентів річних, а всього 3 560 852,92 гривень за період прострочення грошового зобов`язання (з 12.03.2017 по 07.02.2025) встановленого рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2012 у справі №2601/7178/12 з урахуванням часткового погашення боргу при примусовому виконанні рішення.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь три проценти річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 3 263 837,51 гривень.

Стислий виклад позиції позивача

Вимоги позивача обґрунтовуються тим, що Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2012 у справі № 2601/7178/12 за позовом ПАТ "Сведбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 743-Ф від 23.11.2006 позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Сведбанк" 3 206 623,55 гривень.

15.08.2012 Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на

примусове виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2012 у справі № 2601/7178/12, який неодноразово пред`являвся до виконання.

В межах ВП № НОМЕР_2 стягувачу від продажу майна боржника надійшло 409 498,10 гривень.

24.04.2023 головним державним виконавцем Охріменко Н. М. (ВП № НОМЕР_2) повернуто виконавчий документ стягувачу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (за заявою стягувача).

Залишок суми боргу становив 2 797 125,45 гривень.

З 24.03.2023 виконавчий документ знаходиться на виконанні у приватного виконавця Кісельової В.В.

18.11.2024 у межах ВП НОМЕР_3 реалізовано майно божника - земельну ділянку, за результатами чого 10.12.2024 виконавець перерахував стягувачу належні йому кошти від реалізації майна боржника у розмірі 2 020 000,00 гривень.

Залишок заборгованості за виконавчим документом з 11.12.2024 становив 777 125,45 гривень (2 797 125,45 - 2 020 000,00).

З урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог позивач вказує, що розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми здійснювався у такий спосіб:

1)за період з 16.03.2015 по 11.03.2017 загальний розмір нарахувань становить 1 367 973,18 гривень з яких: інфляційні втрати становлять 1 176 630,00 гривень та три проценти річних становлять 191 343,18 гривень;

2)за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 загальний розмір нарахувань становить 1 895 864,33 гривень з яких: інфляційні втрати становлять 1 434 700,61 гривень та три проценти річних становлять 461 163,72 гривні.

Щодо заміни кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором позивач вказує, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.10.2013 у справі №2601/7178/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ "Сведбанк" на ТОВ "Кредитні ініціативи".

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №2601/7178/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ "Кредитні ініціативи" на ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал".

02.08.2023 змінено найменування товариства з ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" на ТОВ "Фінансова компанія "Оболонь інвест плюс".

01.11.2023 змінено найменування товариства з ТОВ "Фінансова компанія "Оболонь інвест плюс" на ТОВ "Оболонь інвест плюс".

Таким чином, враховуючи викладене позивач - ТОВ "Оболонь інвест плюс", просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 3 263 837,51 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 42 730,23 гривень та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок якої складає 30 000,00 гривень.

Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відзиві на позов відповідач визнає, що 11.07.2012 згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" заборгованість за договором кредиту з врахуванням суми судових витрат у розмірі 3 206 623,55 гривень.

Також відповідач визнає, що 17.05.2024 приватним виконавцем Кисельовою В. В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - земельну ділянку за кадастровим номером :01:008:0222, місце розташування якої АДРЕСА_1 , яка була реалізована на електронних торгах за ціною 2 020 000,00 гривень.

Водночас, відповідач вказує, що приватним виконавцем Кисельовою В. В. 22.10.2024 згідно платіжної інструкції №11567 було перераховано кошти позивачу по ВП НОМЕР_4 у розмірі 660 257, 44 гривень., про що позивачем не було зазначено у позовній заяві.

12.02.2025 відповідачем було погашено решту боргу у розмірі 149 962, 98 гривень.

13.02.2025 приватним виконавцем Кисельовою В. В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 (фактичне повне виконання рішення).

Отже, відповідач вказує, що на момент реєстрації позовної заяви борг по ВП НОМЕР_4 було сплачено та ВП НОМЕР_4 закінчено.

Окрім того, відповідач вказує, що позивач звернувся до суду із пропуском строків позовної давності, зокрема, на думку відповідача, строк позовної давності починає відраховуватись з моменту відкриття ВП НОМЕР_5 від 13.09.2012, тобто строк позовної давності сплинув 13.09.2015. Або, якщо навіть рахувати строк позивної давності з 11.10.2013 (дата ухвали про заміну сторони у стягнені) або ж з 03.11.2014 (дата заміни стягувача у виконавчому проваджені на ТОВ Кредитні ініціативи", то він сплинув 03.11.2017.

Відповідач стверджує, що не має правових підстав вважати 12.02.2017 датою початку відрахунку позовної давності, тобто використовувати її для розрахунку інфляційних втрат та трьох процентиів річних за період з 12.02.2017 по 13.02.2025, оскільки на момент подання позову ВП НОМЕР_4 закінчено і, відповідно, строк обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідач вважає, що відсутні правові підстави нарахування та стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних в цілому; у задоволенні позовну просить відмовити.

Процесуальні дії у справі

19.02.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

19.02.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.07.2025.

30.06.2025 від позивача надійщла заява про уточнення позовних вимог.

01.07.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2025.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні 30.09.2025, після судових дебатів, суд, керуючись положеннями статті 244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 10.10.2025.

Фактичні обставини встановлені судом

Згідно рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2012 у справі № 2601/7178/12 з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Сведбанк" було стягнуто 3 206 623,55 гривень.

15.08.2012 Голосіївським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ "Сведбанк" () грошових коштів у розмірі 3 206 623,55 гривень.

Згідно протоколу № 511928 проведення електронних торгів від 17.11.2020 була продана земельна ділянка, площею 0,2422 га, кадастровий номер :01:051:0192, за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною продажу у розмірі 476 356,30 гривень.

Згідно нявної в матеріалах справи постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Охріменко Наталії Миколаївни від 25.04.2023 у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_5, відкритому згідно виконавчого листа №2-2469/12 виданого 15.07.2012 Голосіївським районним судом міста Києва, виконавчий документ був повернутий стягувачеві (ТОВ "Кредитні ініціативи") у зв`язку з письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа від 25.04.2023 вих.№б/н.

25.04.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною відкрите провадження ВП № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 2-2469/12 виданого 15.08.2012 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту з врахуванням суми судових витрат у розмірі 3 206 623,55 копійок на користь стягувача - ТОВ "Кредитні ініціативи".

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі №2601/7178/12 (провадження №6/752/338/23) замінено стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_4 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган Кепітал" щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно протоколу Загальних зборів від 02.08.2023 №156 ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" змінило найменування на ТОВ "Фінансова компанія "Оболонь інвест плюс".

Згідно протоколу Загальних зборів від 01.11.2023 №179 ТОВ "Фінансова компанія "Оболонь інвест плюс" змінило найменування на ТОВ "Оболонь інвест плюс".

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кісельової Віталіни Володимирівни від 17.06.2024 у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 було замінено стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" ().

Згідно Протоколу про результати земельних торгів № LAE001-UA-426 від 18.11.2024 було здійснено продаж земельної ділянки, кадастровий номер :01:008:0222 загальною площею 0,1402 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськиї будівель і споруд (присадибна ділянка), за ціною 2 200 000,00 гривень.

Відповідно до Акта про проведені електронні торги від 04.12.2024 складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2469/12 виданого 15.08.2012 сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно, становить 2 200 000,00 гривень.

Згідно платіжної інструкції №13214 від 10.12.2024 приватний виконавець здійснив переказ на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" () грошових коштів у розмірі 1 775 266,52 гривень із вказанням у графі призначення платежу «ВД 2-2469/12; 15.08.2012, ВП № НОМЕР_3».

Згідно платіжної інструкції №13185 від від 10.12.2024 приватний виконавець здійснив переказ на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" () грошових коштів у розмірі 224 733,48 гривень із вказанням у графі призначення платежу «ВД 2-2469/12; 15.08.2012, ВП № НОМЕР_3»

Згідно платіжної інструкції №11567 від від 22.10.2024 приватний виконавець здійснив переказ на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" () грошових коштів у розмірі 660 257,44 гривень із вказанням у графі призначення платежу «ВД 2-2469/12; 15.08.2012, ВП № НОМЕР_3».

Відповідно до наданої відповідачем Інформації про виконавче провадження ВП НОМЕР_4 (дата формування: 16.02.2025) 25.04.2023 виконавчий документ (виконавчий лист від 15.08.2012 №2-2469/12) надійшов до приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни; боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ "Кредитні ініціативи";

17.06.2024 змінено стягувача у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 на ТОВ "Оболонь інвест плюс" ().

13.02.2025 винесено постнову про закінчення ВП за п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, норми розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у якій відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні трьох процентів річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

На підставі наявних у справі матеріалів суд встановив, що згідно рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2012 у справі № 2601/7178/12 з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Сведбанк" було стягнуто 3 206 623,55 гривень.

15.08.2012 Голосіївським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ "Сведбанк" () грошових коштів у розмірі 3 206 623,55 гривень.

Таким чином, з моменту набрання судовим рішенням законної сили у відповідача виникло зобов`язання перед стягувачем щодо сплати грошових коштів у розмірі 3 206 623,55 гривень.

Доказів добровільного виконання рішення суду відповідач не надав.

Фактичне виконання судового рішення здійснювалося в примусовому порядку шляхом реалізації майна відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що стягувач має право здійснити нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції за весь час прострочення з виконання відповідачем судового рішення як виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Відповідно до положень статті 256 та статті 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Разом з тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц дійшла висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Зазначена позиція підтверджена у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

30.06.2024 ТОВ "Оболонь інвест плюс" (до закінчення підготовчого засідання) подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач здійснив перерахунок заявленої заборгованості розрахованої з 12.02.2017 по 07.02.2025 та змінив період нарахування боргу (в межах ціни позову) з 12.03.2017 до 23.02.2022 (за 3 роки до встановленого карантину) та з 16.03.2015 до 11.02.2017 (в межах ціни позову).

Як вбачається із заяви про уточнення позовних вимог при здійсненні розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 17.11.2020 до 23.02.2022 (переддень введення воєнного стану) позивач виходить з залишку боргу 2 797 125,45 гривень (3 206 623,55 - 409 498,10).

Загальна сума заявлених вимог за цей період склала 1 895 864,33 грн, з яких:

-інфляційні втрати за період з 12.03.2017 до 16.11.2020 - 1 036 174,03 гривень;

-три проценти річних за період з 12.03.2017 до 16.11.2020 - 354 518,05 гривень;

-інфляційні втрати за період з 17.11.2020 до 23.02.2022 - 398 526,58 гривень;

-три проценти річних за період з 17.11.2020 до 23.02.2022 - 106 645,67 гривень.

Окрім того, позивачем донараховано інфляційні втрати та три проценти річних за окремий період: з 16.03.2015 до 11.03.2017 на суму боргу визначену рішенням суду від 11.07.2012 (3 206 623,55 гривень), які відповідно до розрахунку становлять 1 367 973,18 грн, з яких:

-інфляційні втрати за період з 16.03.2015 до 11.03.2017 - 1 176 630,00 гривень;

-три проценти річних за період з 16.03.2015 до 11.03.2017 - 191 343,18 гривень.

Отже, загальна сума нарахованих інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до уточнених вимог становить: 3 263 837,51 гривень (1 895 864,33 + 1 367 973,18) замість первісно заявлених 3 560 852,92 гривень.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» починаючи з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, (надалі за текстом також - Закон № 540-IX), розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, починаючи з дня набрання чинності Закону № 540-IX, (02.04.2020) строки позовної давності, в тому числі загальної позовної давності, були продовжені на строк дії такого карантину.

Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, та був відмінений 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Таким чином, строки позовної давності, у зв`язку із запровадженим на всій території України карантином, були продовжені на строк з 02.04.2020 по 30.06.2023.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2024 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», від 15.03.2022 №2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022, (надалі за текстом - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Надалі Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 № 3450-ІХ, який набрав чинності 30.01.2024 (надалі за текстом - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився.

Водночас, 04.09.2025 набув чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2024 № 4434-IX згідно якого пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був виключений.

Таким чином, починаючи з 04.09.2025 був відновлений перебіг строків позовної давності, який фактично був зупинений/продовжений протягом періоду з 02.04.2020 по 04.09.2025.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що доводи відповідача щодо застосування строків позовної давності є частково обгрунтованими, а саме, суд вказує, що до вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за окремий період з 16.03.2015 по 11.03.2017 у загальному розмірі 1 367 973,18 гривень, а також до вимоги про стягнення за період з 12.03.2017 по 01.04.2017 слід застосувати позовну давність, про застосування якої просить відповідач.

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача індексу інфляції, а також трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло з рішення суду починаючи з 02.04.2017 року по 23.02.2022.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за період з 02.04.2017 по 16.11.2020, з урахуванням суми боргу у розмірі 3 206 623,55 гривень: (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) x (100.2 : 100) x (99.9 : 100) x (102.0 : 100) x (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (101.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.1 : 100) x (100.8 : 100) x (100.0 : 100) x (100.0 : 100) x (99.3 : 100) x (100.0 : 100) x (101.9 : 100) x (101.7 : 100) x (101.4 : 100) x (100.8 : 100) x (101.0 : 100) x (100.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (100.7 : 100) x (99.5 : 100) x (99.4 : 100) x (99.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.1 : 100) x (99.8 : 100) x (100.2 : 100) x (99.7 : 100) x (100.8 : 100) x (100.8 : 100) x (100.3 : 100) x (100.2 : 100) x (99.4 : 100) x (99.8 : 100) x (100.5 : 100) x (101.0 : 100) x (101.3 : 100) = 1.299740 суд визначив, що інфляційне збільшення становить 961 153,87 гривні.

Здійснивши власний розрахунок трьох процентів річних за період з 02.04.2017 по 16.11.2020, з урахуванням суми боргу у розмірі 3 206 623,55 гривень: 3 206 623,55 x 3% x 1325 : 365 суд визначив, що їх розмір становить 349 214,42 гривень.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за період з 17.11.2020 по 23.02.2022, з урахуванням суми боргу у розмірі 2 797 125,45 гривень (3 206 623,55 - 409 498,10): (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) x (101.3 : 100) x (100.2 : 100) x (100.1 : 100) x (99.8 : 100) x (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (100.8 : 100) x (100.6 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) = 1.142477, суд визначив, що інфляційне збільшення становить 398 526,58 гривень.

Здійснивши власний розрахунок трьох процентів річних за період з 17.11.2020 по 23.02.2022, з урахуванням суми боргу у розмірі 2 797 125,45 гривень (3 206 623,55 - 409 498,10): 2 797 125,45 x 3% x 464 : 365 суд визначив, що їх розмір становить 106 645,67 гривень.

Таким чином, загальна сума позовних вимог, які підлягають задоволенню становить 1 815 540,54 гривень, з яких:

-інфляційні втрати за період з 02.04.2017 по 16.11.2020 - 961 153,87 гривні;

-три проценти річних за період з 02.04.2017 по 16.11.2020 - 349 214,42 гривень;

-інфляційні втрати за період з 17.11.2020 по 23.02.2022 - 398 526,58 гривень;

-три проценти річних за період з 17.11.2020 по 23.02.2022 - 106 645,67 гривень.

Інша частина позовних вимог задоволенню не підлягає, у зв`язку із пропущенням позивачем строків позовної давності, про застосування яких було заявлено відповідачем.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати документально підтверджено копією платіжної інструкції №5047 від 11.02.2025, згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 42 730,23 гривень, що відповідає розміру судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі.

Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме у розмірі 1 815 540,54 гривень при заявлених вимогах у розмірі 3 263 837,51, що становить 55.62% до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 23 501,50 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" (місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 56, пр.757 А, ) три проценти річних та інфляційні втрати за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у загальному розмірі 1 815 540 (один мільйон вісімсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 54 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" (місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 56, пр.757 А, ) судовий збір у розмірі 23 501 (двадцять три тисячі п`ятсот одна) гривня 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболонь інвест плюс" (місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 56, пр.757 А, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя: С.О. Чекулаєв