КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мілетич Ольги Олегівни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1 30 серпня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для розірвання шлюбу позивачка називала відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втратупочуття любові та поваги один до одного.Вказувала, що сторони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, відносини мають все більше непорозумінь, що суперечить інтересам сім`ї.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про надання строку на примирення терміном на шість місяців, так як відповідач бажає зберегти сім`ю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року клопотання представника задоволено частково. Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці до 27 травня 2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Мілетич О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року та надати строк у шість місяців для примирення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зупинити провадження у даній справі до закінчення строку на примирення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції правильно врахував необхідність надання строку для примирення, однак не визначив такий строк у обсязі 6 місяців.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мілетич О.О. звертає увагу в апеляційній скарзі на те, що він оскаржує ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року в частині визначення судом першої інстанції строку для примирення сторін та зупинення провадження до 27 травня 2025 року.

08 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 - адвокат Чохрій В.С. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, у ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначила, що надаючи сторонам строк для примирення та зупиняючи розгляд справи на два місяці, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів щодо примирення подружжя не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін, однак позивачка надавала письмові заперечення щодо надання строку на примирення, в яких повідомляла, що примирення між сторонами не можливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу необґрунтованою виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та тим, що відповідач хоче зберегти сім`ю.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.

Суди повинні використовувати надану законом можливість вживати заходів для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем та наполягає на можливості збереження шлюбу та примирення між сторонами.

У клопотанні про зупинення розгляду справи та призначення строку для примирення відповідач вказував, що наявність у сторін спільного побуту та домогосподарства, наявність у сторін на утриманні та вихованні двох малолітніх дітей, тривалість спільного проживання сторін у шлюбі, є підставою для збереження сім`ї, у зв`язку з чим він потребував надання строку для примирення у даній справі на 6 місяців.

Ч. 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, подружжя має двох неповнолітніх дітей, причини, зазначені в позовній заяві позивачем, не дають підстав вважати, що примирення між подружжям неможливо, вжиття заходів щодо примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, суд першої інстанції дійшов висновку, що для прийняття заходів до примирення буде достатнім надання сторонам строку до 27 травня 2025 року, та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі до закінчення строку для примирення, таким чином частково задовольнивши клопотання відповідача.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження.

Разом з тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, доводи та вимоги відповідача зводяться до надання більшого строку для примирення, тобто необхідності, на його думку, зупинення провадження у справі на більший період часу, ніж визначено оскаржуваною ухвалою.

З викладеного вбачається, що правомірність зупинення провадження у справі відповідач фактично не оскаржує.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, судом при наданні строку для примирення за клопотанням відповідача було з`ясовано підстави заявленого позову про розірвання шлюбу, думку позивача щодо заявленого відповідачем клопотання, вивчено матеріали справи, та встановлено, що відповідач бажає зберегти сім`ю, вжиття заходів щодо примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для надання сторонам строку для примирення.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції виконано вимоги ст. 260 ЦПК України щодо зазначення в ухвалі мотивів, з яких він дійшов висновків, надаючи подружжю строк на примирення та з цих підстав зупиняючи провадження у справі, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Доводи та вимоги апеляційної скарги відповідача про необхідність визначення строку для примирення сторін тривалістю 6 місяців не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки ухвала суду першої інстанції про вирішення клопотання щодо надання сторонам строку для примирення, тривалості такого строку, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Крім того, станом на дату розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції доказів нерозумності строку для примирення у два місяці та невідповідності цього строку реальним обставинам даної справи, а також, що будь-які дії для примирення вживалися відповідачем в межах визначеного судом строку, але не були завершені внаслідок його нетривалості, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням подружжю строку для примирення є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, є обґрунтованими, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мілетич Ольги Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар