КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/119/18

номер провадження: 22-з/824/1206/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути на його користь з відповідальних осіб 536 грн 80 коп. сплаченого судового збору.

Заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року його апеляційну скаргу задоволено, однак судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч.3 ст.246 ЦПК України).

У даному випадку колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Підпунктом «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, нормами процесуального права передбачено повноваження апеляційного суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в ст.ст.141-142 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, у разі якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим у випадку, якщо суд апеляційної інстанції скасовує судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №500/2632/19 (провадження №11-436апп21), від 30 березня 2021 року у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц (провадження №61-39028сво18).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ця правова позиція щодо застосування вказаної вище норми права є незмінною.

Під час прийняття постанови Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року розподіл судових витрат не був вирішений, оскільки суд апеляційної інстанції не ухвалював своє рішення і не змінював його, а направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова про передачу справи для продовження розгляду не є остаточним вирішенням спору по суті.

Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.134, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: