ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

14 жовтня 2025 року місто Чернівці справа №727/13874/24

провадження №22-з/822/76/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар Мостолюк А.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_1 адвоката Розумовського Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 24 000 Євро та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 1 400 Євро 55 центів, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 сплачений ОСОБА_3 судовий збір в сумі 8 904,72 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 605 грн. 60 коп., 14 000 грн. витрат на правову допомогу.

В лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Просив визнати недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 жовтня 2022 року на суму 24000 євро як такий, що вчинений шляхом обману та є удаваним правочином.

Короткий зміст рішень суду

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 червня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 13 жовтня 2022 року у розмірі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) Євро, що згідно офіційного курсу Євро до гривні, встановленого НБУ станом на 18 червня 2025 року, складає 1 152 381,60 (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят одну) гривню (шістдесят) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 8413,18 (вісім тисяч чотириста тринадцять) гривень (вісімнадцять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики відмовлено.

Повний текст рішення складено 27 червня 2025 року.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 30 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 червня 2025 року в частині стягнення витрат на правову допомогу змінено, збільшено стягнуту на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн. до 15 000,00 грн.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 червня 2025 року залишено без змін.

Повний текст постанови складено судом 02 жовтня 2025 року.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

04 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Розумовський О.С. сформував 04 жовтня 2025 року в системі «Електронний Суд» заяву щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції.

Посилався на те, що ОСОБА_1 поніс судові витрати з оплати послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 16000 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного Суду

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Щодо розгляду справи за відсутності сторін

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 зазначеного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що:

«127.Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Тобто з аналізу викладеного слід зробити висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Оскільки підставою для ухвалення додаткового рішення, визначеною п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, є не вирішення судом такого питання, то вказане може мати місце лише за умови дотримання загального порядку надання стороною, яка ставить питання про відшкодування судових витрат, - подання не лише такого клопотання, але й відповідних доказів судових витрат.

Аналіз вказаних норм вказує на те, що для наявності підстав щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявник повинен дотриматись вимог визначених ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України, а саме: подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи та до закінчення судових дебатів у справі сторона повинна зробити відповідну заяву про подачу відповідних доказів для стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача по справі ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Розумовський О.С. на підставі Ордеру Серія №1272817 від 03 липня 2025 року, який виданий на підставі Договору про надання правової допомоги у Чернівецькому апеляційному суді №21-02/25 від 21 лютого 2025 року (том 1 а.с.105).

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Розумовський О.С. вказав попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 7000 гривень. А також, в поданій апеляційній скарзі зробив відповідну письмову заяву про те, що докази понесених судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції будуть ним надані протягом п`яти днів після винесення рішення по справі (том 1 а.с.103 на звороті).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 30 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 червня 2025 року в частині стягнення витрат на правову допомогу змінено, збільшено стягнуту на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн. до 15 000,00 грн.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 червня 2025 року залишено без змін.

Повний текст постанови складено судом 02 жовтня 2025 року.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Протягом п`яти днів з дня складення повного судового рішення, 06 жовтня 2025 року, адвокат Розумовський О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, адвокатом Розумовським О.С. надано: договір на надання правової допомоги № 21-02/25 від 21 лютого 2025 року, додаткову угоду № 2 до договору № 21-02/25 про надання правової допомоги укладені між адвокатом Розумовським О.С. і ОСОБА_1 , акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання правової допомоги із детальним описом робіт/послуг, виконаних адвокатом від 05 серпня 2025 року, акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання правової допомоги із детальним описом робіт/послуг, виконаних адвокатом від 03 жовтня 2025 року.

Згідно наданих документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складається з:

- зустріч і юридична консультація з клієнтом - витрачено 1 годину * 2000 = 2000 грн.;

- пошук, аналіз судової практики, складання, подання, апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 червня 2025 року у справі № 727/13874/24 в частині оскарження витрат на професійну правничу допомогу витрачено 1 годину * 2000 = 2000 грн.;

- складання і подання відповіді на відзив на апеляційну скаргу Пацарнюка П.Я. витрачено 1 годину * 2000 = 2000 грн.;

- безпосередня участь представника у судовому засіданні яке призначено на 04 вересня 2025 року * 2000 = 2000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу надані щодо поданої апеляційної скарги Пацарнюка П.Я. складають:

- зустріч і юридична консультація з клієнтом, витрачено 1 годину * 2000 = 2000 грн.;

- пошук, аналіз судової практики, складання, подання, відзиву на апеляційну скаргу та заперечення на заяву про виклик свідків до суду апеляційної інстанції витрачено 2 години * 2000 = 4000 грн.;

- безпосередня участь представника у судовому засіданні яке призначено на 30 вересня 2025 року * 2000 = 2000 грн.

Отож вартість професійної правничої допомоги за даними актами складає 16000 грн.

Сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом та 09 жовтня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прохорова Ю.В. звернулася до суду із клопотанням про зменшення розміру заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу, вказавши що розмір витрат є необґрунтованим, недоведеним, нерозумним та неспіввісним зі складністю справи та обсягом витраченого адвокатом Розумовським О.С. часу.

Зокрема, вказала, що судове засідання 04 вересня 2025 року не відбулось, крім цього стороною позивача не надано доказів сплати таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Розумовський О.С. підготував апеляційну скаргу на рішення суду в частині вирішення судових витрат, відповідь на відзив на апеляційну скаргу, заперечення на клопотання про виклик свідків, відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза приміщенням суду, заяву про ухвалення додаткового судового рішення, брав участь у судовому засіданні 18 вересня 2025 року, яке тривало 41 хвилину та брав участь у судовому засіданні 30 вересня 2025 року, яке тривало 49 хвилин.

Колегія суддів вважає, що заявлена сума відшкодування судових витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції на правничу допомогу, є неспівмірною зі складністю даної справи.

Зокрема, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що подані адвокатом процесуальні заяви такі як відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, за своїм змістом та характером є тотожними поданим раніше документам в суді першої інстанції, містять в собі аналогічні доводи та заперечення, що, у свою чергу, ставить під сумнів витрачання адвокатом значного часу на складання таких документів.

Крім цього, зустріч і юридична консультація з клієнтом, на яку в загальному витрачено дві години є непропорційною із складністю справи.

Щодо доводів представника відповідача про ненадання квитанції щодо оплати витрат на правову допомогу, то колегія суддів відхиляє такі доводи як неспроможні, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Отож, враховуючи принципи співмірності, а також наявність клопотання представника відповідача щодо зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, колегія суддів вважає, що відшкодування ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Таким чином, суд вважає, що заява стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 адвоката Розумовського Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу надані в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

Н.Ю. Половінкіна