Справа №: 272/458/25
Провадження № 2/272/467/25
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді - Чуб І.А.,
секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, суд
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав та просила задовольнити в повному обсязі. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просила його задовольнити.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Вказала, що з часу розлучення батько не цікавиться життям доньки, не сплачує аліменти, на даний час ситуація не змінилася, батько не приймає участі у житті та вихованні дитини, жодного разу не відвідав її, матеріально її не забезпечує. Дитина проживає разом з нею. Відповідач взагалі не сплачує аліменти на доньку. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів .
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки ОСОБА_4 , в подальшому подала заяву про розгляд справи у відсутність представника, вимоги та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 підтримують в повному обсязі та щодо заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін).
Згідно зі ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення їх сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 справа №333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення.
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою : p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.
Судом встановлено, що рішенням Андрушівського районного суду від 18.07.2016 року, що шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 23.10.2010 року у відділі
державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції
Житомирської області було розірвано. Позивачці залишено прізвище яке вона мала до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 . Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07.07.2016 року та закінчуючи повноліттям доньки (а.с.13).
Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 підтверджується укладення шлюбу 07.09.2019 року позивачем із ОСОБА_10 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.11).
03.08.2016 року головним державним виконавцем Богородчанського РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 за виконавчим листом " 272/682/16-ц виданого 18.07.2016 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07.07.2016 року та закінчуючи повноліттям доньки (а.с.14 зворот).
Згідно характеристики Андрушівського ліцею №1 ОСОБА_4 є ученицею даного навчального закладу та характеризується з позитивної сторони, мати бере активну участь у навчанні та вихованні доньки (а.с. 19).
Згідно характеристики Андрушівської школи мистецтв ОСОБА_4 відвідувала даний навчальний заклад та заперіод навчання зарекомендувала седе як здібна та старанна учениця, мама ОСОБА_1 приймала участь в організації процесу навчання та шкільних мистецьких заходах (а.с. 20).
Із акту остеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що умови проживання задовільні, в будинку чисто, речі складені. За даною адресою проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 - вітчим дитини, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_11 - дочка, ОСОБА_12 - бабуся. Обстеживши умови проживання дітей, діти забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Під час бесіди з"ясовано, що ОСОБА_13 з батьком не спілкується, фінансової допомоги не отримує (а.с.18).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є мамою позивача та коли народилася онучка ОСОБА_4 , то вона була постійно поряд з ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком, щоб допомагати доглядати онучку. Відповідач вживав спиртні напої та не допомагав. Після розлучення відповідач поїхав проживати до батьків. За весь період з часу розлучення відповідач ні разу не телефонував, не приїздив до доньки, аліменти не сплачував взагалі. Онучка самостійно вирішила, що не хоче, щоб у неї був такий тато, вважає татом вітчима.
Неповнолітня ОСОБА_4 суду пояснила, що батько не приймає участі у її житті, не виховує, не надає кошти на її потреби, взагалі не цікавить її життям. Жодного разу не навідав її, не привітав на день народження. Вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо неї.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, не приділяє уваги вихованню дитини, матеріально дитину не утримує, життям дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується та не проживає разом з нею.
Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про неї, самоусунувся від утримання та виховання дитини , на даний час з дитиною не спілкуються.
Доказів, які б спростовували доводи позивача про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачем суду не надано.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд частково задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів Богодчанського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області заборгованість по аліментах з ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2022 року по квітень 2025 року складає 124930,00 грн. (а.с.15,17).
Тому, з вразуванням наведеного, суд частково погоджується з розрахунком пені наданим позивачем, який відповідачем не спростовано, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем також суду не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість відповідача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні.
На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає : АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:І. А. Чуб