Справа 688/4160/25
№ 2/688/1751/25
Рішення

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чупрової К.О.,

представника позивача Моргун І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шепетівка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою адвоката Моргун Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

08.09.2025 року адвокат Моргун І.А. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 22.12.2015 по 13.04.2021 перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2021 було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2021 у справі № 688/2274/21 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2021 до досягнення дітьми повноліття. За чотири роки після винесення рішення діти сторін подорослішали, їх потреби видозмінилися та значно зросли. Збільшилися витрати на покриття базових потреб дітей, а також на забезпечення їх різностороннього розвитку. Аліменти, що сплачуються відповідачем покривають незначну частину реальних витрат на забезпечення диттєдіяльності дітей, додаткові кошти відповідачем на утримання дітей не надаються. В березні 2025 року позивачу стало відомо, що відповідач почав проходити військову службу та отримувати більший дохід, на відміну від того, що отримував на час ухвалення рішення. Оскільки матеріальний стан відповідача з моменту присудження аліментів поліпшився, в свою чергу, забезпечення нормальних життєвих умов та умов для належного гармонійного розвитку дітей потребують значних витрат, які позивач більше не може покривати одноосібно, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2021 у справі № 688/2274/21, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття; здійснити розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Моргун І.А. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Вдовцова А.Д. у судове засідання не з`явилась, в системі «Електронний суд» подала заяву про проведення розгляду справи у її та відповідача відсутності, позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, просила в задоволенні позову відмовити та вирішити питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд о 09 год 30 хв 15.10.2025.

03.10.2025 судом отримано відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Вдовцової А.Д., у якому вона позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що станом на 15.09.2021, що є днем ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на двох спільних неповнолітніх дітей сторін, відповідач вже перебував у іншому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача та його теперішньої дружини ОСОБА_5 народилась дитина - ОСОБА_6 . Дружина відповідача наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працевлаштована, доходу не має, а тому потребує утримання від свого чоловіка ОСОБА_2 до досягнення їхньою спільною дитиною ОСОБА_6 трьох років. Таким чином, з дня прийняття судом рішення про стягнення аліментів у відповідача ОСОБА_2 змінився сімейний стан, на його утриманні наразі перебувають ще й дружина та їхня дитина, яких відповідач зобов`язаний утримувати відповідно до положень ч.4 ст. 84 СК України та ч.1 ст.180 СК України. Дійсно на даний час середній дохід відповідача на місяць складає 20631, 17 грн, однак, не зважаючи на незначне збільшення заробітку відповідача, його фінансова спроможність надавати збільшене утримання двом спільним неповнолітнім дітям сторін - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зросла, у зв`язку з тим, що у відповідача вдвічі збільшилась кількість осіб, яким останній зобов`язаний надавати утримання. Вважає, що за таких умов визначений позивачем розмір аліментів для відповідача є надмірним фінансовим тягарем, що унеможливить надання «рівноцінного» утримання іншим особам, а саме дитині - ОСОБА_6 та дружині - ОСОБА_5 . Також сторона позивача зазначала про те, що діти мають проблеми і здоров`ям та потребують спеціального харчування. Однак, на думку сторони відповідача, харчування їжею із фаст-фуду, чипсами та попкорном, про що відображено у поданих квитанціях, навряд чи є виконанням рекомендацій щодо спеціального здорового харчування дітей. Вважає, що витрати заявлені позивачем на лікування та вакцинацію спільних неповнолітніх дітей сторін слід віднести до додаткових витрат на їх утримання, які не можуть бути включені до розміру аліментів. Щодо розміру пред`явлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн, то вважає їх завищеними та клопоче про їх зменшення, посилаючись на особливості предмета позову, складність справи, яка є незначної складності, наявність узгодженої та усталеної судової практики, враховуючи те, що провадження відкрите в порядку спрощеного позовного провадження та виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи. Крім того, повідомляє, що відповідно до п.8 ч.4 ст.178 ЦПК України, попередній орієнтовний розрахунок понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу становить 5 000 грн.

09.10.2025 представник позивача ОСОБА_7 в системі «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якій вказала, що відповідач вводить суд в оману щодо свого рівня доходів. Сім`я відповідача має високий рівень матеріального забезпечення та веде розкішний спосіб життя. Про зміну майнового стану відповідача на краще свідчать чисельні дороговартісні покупки техніки, брендового одягу та аксесуарів для дружини, регулярні відвідування ресторанів, відпочинок, що підтверджується інформацією зі сторінки дружини відповідача ОСОБА_5 в соціальній мережі Instagram. Обов`язок відповідача щодо належного утримання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є незалежним від змін у його сімейному статусі та не може бути обмежений на підставі наявності іншої дитини. Позиція відповідача свідчить лише про те, що утримання дітей, котрі не

проживають разом з батьком, не є пріоритетним для нього, у порівнянні з питанням забезпечення дитини, котра народжена в його новій сім`ї. Зазначає, що інформація з допису ОСОБА_5 на її сторінці від 15.06.2025 вказує на те, що остання з травня 2025 року працює одноосібно, орендує робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, дружина відповідача зважаючи на характер та систематичність здійснення трудової діяльності, наявність широкої клієнтської бази та кількість виконаних робіт, тривалий час отримує дохід, працюючи візажистом. Означене свідчить, що твердження відповідача про утримання ним чотирьох осіб не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, за приписами ст. 141 СК України на ОСОБА_5 також покладено обов`язок по утриманню спільної з відповідачем дитини, що залишено останнім поза увагою. Враховуючи викладене, просить врахувати при розгляді справи докази подані позивачем разом з відповіддю на відзив та задовольнти позовні вимоги в повному обсязі.

13.10.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Вдовцова А.Д. в системі «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що при збільшенні розміру аліментів однією з обставин, яка підлягає доведенню, є матеріальний стан відповідача. Фотографії дружини відповідача, розміщені в соціальній мережі Instagram, на яких зображено брендові речі, самі по собі не можуть слугувати належним доказом їхньої вартості (1000$ чи 1000 грн.), оригінальності (брендовості чи підробленості), а також не підтверджують факт належності цих речей дружині відповідача або їх придбання саме за кошти останньої чи самого відповідача. Відповідно, такі фото не можуть бути використані як достовірне джерело інформації щодо рівня життя відповідача та його родини, а також не є доказом покращення матеріального становища відповідача, на чому наполягає позивач. Соціальні мережі, зокрема Instagram, є платформами для публічного контенту, який створюється з різними цілями - у тому числі з естетичних, рекламних, творчих чи іміджевих міркувань. Зміст таких публікацій не має юридично достовірної сили та не підтверджує фактів володіння майном, здійснення витрат або наявності доходу. Факт того, що дружина відповідача веде сторінку в соціальній мережі Instagram як блогерка та перебуває в пошуку себе у професії візажиста, знімає відповідний контент і активно наповнює свою сторінку, не свідчить про наявність у неї чи у відповідача істотних матеріальних витрат. Значна частина товарів, косметичної продукції, а також послуг (у тому числі фотозйомки, відвідування закладів громадського харчування тощо), які зображені на її сторінці або згадані стороною позивача, надаються їй на умовах бартеру - у межах співпраці з компаніями чи окремими виконавцями, де реклама продукту чи послуги в її блозі є компенсацією за їхнє надання. Таким чином, показ таких речей або послуг не свідчить про витрати з боку дружини відповідача чи самого відповідача, а є виконанням нею умов бартерної домовленості, яка має безоплатний характер, що підтверджується знімками листувань дружини відповідача у мережі Інстаграм з підприємцями, які звертались до останньої для укладення бартерної домовленості щодо надання певних послуг та відповідно реклами. Отже, зазначені фотографії підтверджують лише факт ведення дружиною відповідача блогерської діяльності, яка не свідчить про наявність у неї чи в самого відповідача додаткових витрат або доходів, а тим більше не свідчить про покращення матеріального стану їхньої родини. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини 4 статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, доведення позивачем обставин щодо працездатності дружини відповідача або того, що дружина відповідача має дохід, а тому не має потреби в утриманні, не є релевантним у межах застосування статті 84 СК України та не має правового значення для розгляду даної справи.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22.12.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Хмельницької області від 12.03.2021.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 від 29.06.2017 та серії НОМЕР_2 від 11.09.2019 відповідно.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.03.2021 зареєстровані разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними витягів з реєстру територіальної громади №2025/008471485 від 25.06.2025; №2025/008471542 від 25.06.2025 та №2025/008471541 від 25.06.2025.

Витрати для забезпечення належних умов проживання, навчання, виховання, лікування та духовного розвитку дітей (придбання продуктів харчування, товарів загального вжитку, одягу, взуття, навчання, відпочинку) несе їх мати ОСОБА_1 , що підтверджується наданими позивачем довідками, платіжними інструкціями, квитанціями та чеками.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2021 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі - 2 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27.07.2021 до досягнення дітьми повноліття.

На виконання даного рішення Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на його підставі відкрито виконавче провадження №67347930, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Дейдиша С.І. від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження.

Згідно повідомлення начальника Другого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.04.2025 за вих. №37863/22.22-34 на виконні у відділі знаходиться виконавче провадження №67347930 з виконання виконавчого листа №688/2277/21, виданого 19.10.2021 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 2000 грн. Постанову про відкриття провадження винесено 08.11.2021. Станом на 29.04.2025 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів відсутня. З моменту відкриття провадження, станом на 29.04.2025 декларація про доходи та майно боржника від ОСОБА_2 до відділу не надходила. Згідно відповіді на запит №265692122 від 29.04.2025 встановлено отримання ОСОБА_2 доходу заробітної плати/доходу застрахованої особи від Національної академії Національної гвардії України.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом та отримує постійний дохід, що підтверджується даними: повідомлення Управління взаємодії з національною гвардією України МВС України від 04.07.2025 за вих. №1990/44-2025; витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України (по стройовій частині) №46 від 14.02.2025; наказу начальника Національної академії Національної гвардії України (по особовому складу) №20 о/с від 11.07.2025; архівної відомості №1 за період з лютого по червень 2025 року про нарахування виплат лаборанту ОСОБА_2 в сумі 123315,17 грн; довідки від 04.08.2025 за №б/4-1888 про проходження ОСОБА_2 військової служби в Національній академії Національної гвардії України на посаді лаборанта медичної частини з 14.02.2025; контракту про проходження ОСОБА_2 військової служби у Національній гвардії України від 14.02.2025; особової картки ОСОБА_2 про грошове забезпечення за 2025 рік та довідки про доходи №469 від 19.09.2025, згідно якої ОСОБА_2 отримав дохід за основним міцем роботи на посаді лаборанта Національної академії Національної гвардії України за період з лютого по серпень 2025 року в розмірі 165157,21 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 10.07.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 10.07.2021 зареєстровано шлюб.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії НОМЕР_4 від 21.02.2024.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_10 серії НОМЕР_5 від 03.03.2020, остання відповідно до наказу №28-К від 30.10.2020 звільнена ФОП ОСОБА_11 за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Інші відомості щодо працевлаштування ОСОБА_10 відсутні.

Застосовані норми права

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мотиви та висновки суду

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши думку представника відповідача, викладену у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 тта ОСОБА_4 .

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 провадження 61-22317св19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років на даний час становить 1598 гривень, мінімальний рекомендований - 3196 гривень, відповідно.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає збільшенню та стягненню з відповідача, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України, визначений законодавством прожитковий мінімум для кожної дитини відповідного віку, а також встановлені фактичні обставини в справі.

Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, отже має стабільний дохід, фізично здоровий, може виконувати обов`язок по утриманню своїх дітей від шлюбу з позивачем, вказані обставини відповідачем не спростовані.

Діти сторін після розірвання шлюбу проживають разом із матір`ю, а відтак основний тягар по їх утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу, адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника.

Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, відповідач зобов`язаний нарівні із позивачем забезпечити дітям рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Позивач посилається як на підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів покращення матеріального становища відповідача, який як військовослужбовець має постійний та стабільний дохід, є працездатною та здоровою особою.

При цьому суд зауважує, що змінилася економічна ситуація у країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги. Разом із тим, потреби дітей з віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей, а обов`язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки після ухвалення рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2021 у справі №688/2274/21 змінився матеріальний стан ОСОБА_1 , так як збільшилися вікові потреби дітей і вона несе набагато більші витрати на їх утримання, що значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим її матеріальне становище погіршується.

Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, стан здоров`я дітей, покращення матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 підлягає збільшенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

В той же час, доказів на підтвердження того, що відповідач має високий рівень матеріального забезпечення та веде розкішний спосіб життя, як зазначено представником позивача в заявах по суті справи, до суду надано не було. Як вбачається з інформації, наданої Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.04.2025 щодо отриманого ОСОБА_2 доходу станом на 29.04.2025 та відомостей за період з лютого по липень 2025 року про нарахування виплат ОСОБА_2 за місцем проходження військової служби в Національній академії Національної гвардії України на посаді лаборанта медичної частини, єдиним джерело доходів останнього є заробітна плата. Вказане також підтверджується довідкою про доходи відповідача №469 від 19.09.2025.

Крім того, долучені стороною позивача до матеріалів справи в якості доказів фото та відеозаписи з соціальних мереж дружини відповідача ОСОБА_5 не можуть бути використані судом як достовірне джерело інформації щодо рівня життя відповідача, а також не є доказом покращення матеріального становища останнього, володіння ним майном, здійснення витрат або наявності доходу, а рівень доходів дружини відповідача не має правового значення при вирішенні цього спору.

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами не обґрунтувала наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів, у розмірі зазначеному у позовній заяві в сумі по 7000 грн на кожну дитину. Із врахуванням вказаних обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, їх вік; відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, матеріальне становище відповідача, який є військовослужбовцем Національній академії Національної гвардії України та отримує постійний дохід, перебування на його утриманні малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружини до до сягнення дитиною трьох років, а також обов`язок утримання спільних дітей сторін також позивачем ОСОБА_1 , яка є працездатною, а тому дійшов висновку, що розмір аліментів підлягає збільшенню та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн на кожну дитину, але але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дітей та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судові витрати

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст.141, 150, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273ЦПК України, суд -

вирішив:

позов адвоката Моргун Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів -задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , проживає по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК