Справа №403/691/24 провадження № 2/403/196/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. На обгрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено про те, під час її перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. У зв`язку із необхідністю догляду за дитиною вона не має можливості працювати, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. За вказаних обставин вона має право на утримання від відповідача, як чоловіка, згідно з ч.ч.1, 4 ст.75, 84 СК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась. Про місце, день і час розгляду справи повідомлялась у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.67). Згідно викладеного в позовній заяві клопотання прохала розглянути справу без її участі (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.63, 65). Про причини неявки суд не повідомив. Представника для участі у судовому засіданні не направив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк на подав. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, враховуючи належність повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 11 жовтня 2023 року Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було зареєстровано шлюб за актовим записом №201. Після реєстрації шлюбу позивач залишила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1 , виданим 01 грудня 2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області за №260 від 10 жовтня 2024 року, позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 з 20 грудня 2023 року разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Належних та допустимих доказів на спростування свого батьківства стосовно малолітньої ОСОБА_3 відповідачем по справі ОСОБА_2 суду надано не було.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та, починаючи з березня місяця 2025 року отримує відповідні виплати у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.54).

Судовим наказом, виданим 27 січня 2025 року Устинівським районним судом Кіровоградської області у справі №403/690/25 з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі однієї чверті частини від його заробітку (доходу), як платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 12 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 27 січня 2025 року (а.с.57).

На підставі викладеного, з урахуванням засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вирішує спір в межах заявленої позивачем вимоги і на підставі наявних у справі доказів та відповідно до приписів ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову, зазначаючи при цьому норми права, які були застосовані судом і мотиви їх застосування, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.ч.9, 10 ст.7 Сімейного кодексу України - далі СК України).

За змістом ч.1, п.2 ч.2 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При цьому способом захисту сімейних прав та інтересів є, крім іншого, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Норми ч.ч.2, 4 та 6 ст.84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є молодим працездатним чоловіком, за місцем проходження військової служби отримує систематичний дохід і матеріалами цивільної справи не спростований факт спроможності надання ним утримання своїй дружині - позивачу ОСОБА_1 , яка проживає разом з їх спільною дитиною та якій не виповнилось три роки.

З огляду на викладене, відповідач, як чоловік, має компенсувати позивачу втрату нею можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати їй, як дружині, визначену законодавством матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів, як на дружину, яка доглядає їх малолітню дочку ОСОБА_3 до досягнення нею трьохрічного віку.

Разом з тим, визначений позивачем у поданій до суду позовній заяві розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її користь до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), суд вважає завищеним з огляду на наступне. Досліджуючи такий критерій при визначенні розміру аліментів як матеріальне становище платника аліментів, суд зауважує, що відповідно до судового наказу, виданого Устинівським районним судом Кіровоградської області 27 січня 2025 року, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 12 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, враховуючи матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, та відсутність доказів його спроможності надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання у визначеному нею розмірі, суд вважає, що заявлений розмір аліментів на дружину підлягає зменшенню до 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дочкою сторін по справі трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в повній мірі відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності сімейних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням обставин, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення із відповідача по справі ОСОБА_2 аліментів на утримання позивача в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 грудня 2024 року (день пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає на необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Разом з тим, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн..

За змістом ч.1, п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3023 грн.00 коп..

З огляду на викладене, приймаючи до уваги часткове задоволення позову ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на її користь, як дружини, аліментів, а також те, що відмова в задоволенні частини позовних вимог не стосується самого способу захисту порушеного права, з відповідача по справі на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (0,4 х 3028 грн.00 коп.).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як дружини, з якою проживає дитина, аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, як платника аліментів, до досягнення малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання даного рішення суду щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Повне ім`я сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місце проживання, вказана в позовній заяві: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 жовтня 2025 року.

Суддя С.Ю.Атаманова