КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/5049/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Комаревцевої Л.В.,-

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 396 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 строком на три роки.

Відповідачі з 01 грудня 2021 року перешкоджають вільному використанню, не залишили квартиру після того, як вона вибула з їх володіння.

Вказані дії відповідачів призвели до завдання ОСОБА_1 збитків у вигляді упущеної вигоди за 36 місяців оренди квартири, що становить 396 000 грн 00 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності порушення прав ОСОБА_1 діями відповідачів станом на дату розгляду спору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір оренди вказаної квартири, сплатою за оренду за 1 місяць 11 000 грн 00 коп.Строк дії договору оренди визначено до 01 грудня 2024 року.

За п. 4.1.1. договору оренди орендодавець зобов`язався передати орендарю в користування та прийняти по закінченню строку оренди об`єкт оренди, за необхідності за актом приймання-передачі відповідно до умов договору.

Обгрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначав, що починаючи з 01 грудня 2021 року відповідачі перешкоджають вільному користуванню належної на праві власності позивачу квартирою. Відповідачі не вчинили дій щодо добровільного залишення житлового приміщення, після того як воно вибуло з їх володіння.

ОСОБА_1 вказував, що такі дії відповідачів призвели до завдання позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди за 36 місяців оренди квартири, що становить 396 000 грн 00 коп.

За ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно дост. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 765 ЦК України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

За ст. 766 ЦК України, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно дост. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згдно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 з 27 жовтня 2021 року.

01 грудня 2021 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір оренди вказаної квартири, сплатою за оренду за 1 місяць 11 000 грн 00 коп.Строк дії договору оренди визначено до 01 грудня 2024 року.

ОСОБА_1 зазначав, що через створення відповідачами перешкод вільно користуватись квартирою, 15 січня 2021 року позивач повернув ОСОБА_4 сплачені грошові кошти за договором оренди у розмірі 22 000 грн 00 коп.

Згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» відповідачі вибули з проживання за адресою: АДРЕСА_1 за заявою законного представника 23травня 2023 року.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів збитки у вигляді упущеної вигоди за 36 місяців оренди квартири, що становить 396 000 грн 00 коп.

Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження здійснення відповідачами перешкод позивачу у користуванні квартирою за період із 01 грудня 2021 року по 23 травня 2023 року. ОСОБА_1 з грудня 2021 року не звертався із відповідними заявами до правоохоронних органів чи до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не міг отримати дохід за договором оренди за 36 місяців колегія суддів оцінює критично, оскільки договір оренди квартири укладено 01 грудня 2021 року та через 14 днів позивачем повернуто сплачені грошові кошти ОСОБА_4 . В подальшому жодних договір оренди не укладалось.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що позивач зазначив про здійснення відповідачами перешкод у користуванні квартирою ще з грудня 2021 року, проте із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся лише у березні 2025 року, не вчиняючи протягом чотирьох років жодних дій для усунення таких перешкод.

Розв`язуючи спір, судом першої інстанції правильно встановлено відсутність належних доказів на підтвердження здійснення відповідачами перешкод у користуванні нерухомим майном, що позбавило ОСОБА_1 можливості передати квартиру в оренду та отримати дохід у розмірі 396 000 грн 00 коп., та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі вчиняли незаконні та протиправні дії, які порушували права ОСОБА_1 як власника спірної квартири, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 травня 2025 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко