Справа №672/1112/25
Провадження №2-з/672/10/25
УХВАЛА
15 жовтня 2025 року м. Городок
Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів,
До Городоцького районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
До позовної заяви додана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа судового наказу, виданого Городоцьким районним судом 04.08.2025 по справі №672/795/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , який перебуває на примусовому виконанні в Городоцько-Ярмолинецькому відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Заява обґрунтована тим, що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , вказаним судовим наказом відповідач вводить позивача в гірше матеріальне становище, незважаючи на те, що на його утриманні вже перебувають батьки та двоє малолітніх дітей. Вважає, що забезпечення позову не зумовлює вирішення спору по суті, має тимчасовий характер, забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується з критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.
Суд, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, дійшов до наступного.
Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Предметом розгляду даної справи є аліменти, які стягуються з заявника.
У разі задоволення позову про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів має бути припинено від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред`явлення позову.
Тому суд вважає помилковим твердження заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду. Отже вимоги заявника про забезпечення позову не є співмірними з заявленими позовними вимогами, оскільки не доведено, яким чином наявна сплата аліментів може перешкодити виконанню рішення суду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про припинення стягнення аліментів, яке у разі задоволення позову буде мати місце з моменту набрання рішенням суду законної сили, а також унеможливити, ускладнити виконання рішення суду з вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, суд прийшов до висновку, що заява, вимоги якої ототожнюються з позовними вимогами, є передчасною та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 149-151 ЦПК України,
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Л.Е.Пономаренко