РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача комунальне підприємство «Рівненська обласні клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради, комунальне некомерційне підприємство «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради про стягнення коштів втрачених на лікування потерпілого, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 13 червня 2025 року з позовом до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача комунальне підприємство «Рівненська обласні клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненької обласної ради, комунальне некомерційне підприємство «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради про стягнення коштів втрачених на лікування потерпілого, стягнення судових витрат звернувся керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України.

В судовому засіданні прокурор, яка діє в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 130 546 грн. 44 коп., які зарахувати до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, та стягнути зі ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та вважає, що заявлений розмір коштів, витрачених на лікування потерпілого, на його думку є надто завищеним.

В судове засідання представника Національної служби здоров`я України не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника Національної служби здоров`я України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити.

В судове засідання представник третьої особи комунального підприємства «Рівненська обласні клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити їх.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 131 1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Статтею 49 Конституції України визначено, що охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні та суспільні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури

Судом встановлено, що 11 вересня 2023 року, приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «1117» р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , рухався по правій смузі руху вул.Андріївській в м.Березне, Березнівської ТГ Рівненського району Рівненської області, зі сторони с.Кургани, Березнівської ТГ, всупереч вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, діючи недбало, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді велосипеда іноземного виробництва марки «APOLLO» червоного кольору під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному із автомобілем напрямку, маючи технічну можливість не уникнув наїзду на велосипедиста. Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, які вимагають: п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Порушення ОСОБА_1 вимог вищевказаного пункту Правил дорожнього руху знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому клубової кістки зліва, розриву лобкового зчленування, закритого перелому дев`ятого лівого ребра, перелому тіла лівої лопатки, міжм`язевої гематоми в ділянці крила тазу зліва, які у своїй сукупності, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р., №6, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.286 КК України.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2025 року по справі №555/1444/24 (номер провадження 1-кп/555/108/25) клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності задоволено та ухвалено звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.І ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 12.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - закрити.

Ухвала суду набрала законної сили 02 квітня 2025 року.

Даною ухвалою, зокрема встановлено, що «На стадії судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_1 було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, в обґрунтування якого покликається на те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є необережним нетяжким злочином, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, заподіяну шкоду потерпілому відшкодував повністю. Обвинувачений вказав, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, його позиція є добровільною. Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що не заперечує проти звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, оскільки з обвинуваченим примирились, заподіяна шкода була йому відшкодована у повному обсязі, будь-яких претензій до ОСОБА_1 не має, його позиція є добровільною.».

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні в обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради у період із 15.09.2023 по 08.11.2023, витрати на його лікування становлять 129 583,26 грн. Зокрема, згідно із довідкою рахунком № 108 від 22.04.2025 витрати за перебування потерпілого ОСОБА_2 у стаціонарі становлять 129 583,26 грн., з них: медикаменти 41 296,98 грн., продукти харчування 3 072,60 грн, заробітна плата 71 413,38 грн., господарчі витрати 1 508,22 грн., комунальні послуги 3 496,56 грн., інші витрати 8 795,52 грн.

Крім того, потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області у період із 11.09.2023 по 15.09.2023, витрати на його лікування становлять 963,18 гривень, з яких: 828,94 грн. (кошти державного бюджету) та 134,24 грн. (кошти місцевого бюджету).

Згідно з інформацією КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» від 29.04.2025, джерелом фінансування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування ОСОБА_2 є кошти Національної служби здоров`я України (державний бюджет) згідно договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій відповідно до вимог Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»

Вищевказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

з дослідженого в судовому засіданні листа за підписом головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 14 квітня 2025 року №704 вбачається, що загальна сума понесених витрат на лікування потерпілого, який знаходився на стаціонарному лікуванні закладі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склала 963,18 грн., в тому числі: за рахунок коштів НСЗУ 828,94 грн., за рахунок коштів місцевого бюджету 134,24 грн. На рахунок закладу кошти за лікування потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили.

З дослідженого в судовому засіданні листа за підписом директора комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» ім.Ю.Семенюка Рівненської обласної ради від 23.04.2025 №776/01-13/25 та розрахунку №108 від 22.04.2025 року вбачається, що витрати КП «РОКЛ ім.Ю. Семенюка» РОР на лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять 129583,26 грн. Даний розрахунок складений згідно порядку обчислення розміру фактичних витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545. Перебування в КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка» РОР 15.09.2023 р. 08.11.2023 р. в обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології.

З дослідженого в судовому засіданні листа Національної служби здоров`я України №17148/2-16-25 від 24.04.2025 зокрема, вбачається, що «Потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради (далі КНП «Березнівська ЦМЛ») з 11.09.2023 по 15.09.2023. Відповідно до розрахунків КНП «Березнівська ЦМЛ» вартість лікування потерпілого становить 828,94 грн. Також потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради (далі КП «РОКЛ ім. Ю. Семенюка») з 15.09.2023 по 08.11.2023. Відповідно до розрахунків КП «РОКЛ ім. Ю. Семенюка» вартість лікування потерпілого становить 129 583,26 грн. Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі Закон), передбачено, що однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Так, у 2023 році між НСЗУ та КНП «Березнівська ЦМЛ» було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1358 E123-P000. Між НСЗУ та КП «РОКЛ ім. Ю. Семенюка» у 2023 році було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 2154 E123-P000.

Пунктом 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначено, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.

На даний час, в НСЗУ відсутня інформація про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Пунктами 3 та 4 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимог знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими письмовими доказами, не спростованими відповідачем, зокрема в засіданні було встановлено, що саме через неправомірні дії відповідача потерпілий ОСОБА_2 значний проміжок часу перебував на стаціонарному лікуванні, і відповідно закладами охорони здоров`я було понесено витрати на лікування потерпілого а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду Рівненської обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 2422,20 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.1166,1191,1206 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача комунальне підприємство «Рівненська обласні клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради, комунальне некомерційне підприємство «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради про стягнення коштів втрачених на лікування потерпілого, стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 130 546 грн. 44 коп., які зарахувати до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок UA0026011.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який перерахувати на р/р UA0017527, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код класифікації видатків бюджету 2800.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Здолбунівська окружна прокуратура, вул.Кн.Ольги, 36, код ЄДРПОУ/умовний код в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України, м.Київ, вул.Ст.Бандери, 19,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Третя особа: Комунальне підприємство «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради, м.Рівне, вул.Київська, 78-г,

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівськрої міської ради, м.Березне, вул.Київська, 19, Рівненський район,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов