Справа № 503/412/25
Провадження № 2-п/503/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення ухваленого 28 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Представник відповідача подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що відповідач не була належним чином повідомлений про судовий розгляд, оскільки внаслідок свого фактичного проживання не за місцем свого зареєстрованого місця проживання повідомлень щодо судового розгляду не отримувала. В свою чергу вважає, що на результат розгляду справи можуть вплинути докази розрахунок заборгованості з урахуванням здійснення відповідачем часткової сплати заборгованості у квітні-травні 2025 року та продовження здійснення нею сплати кредитних платежів за умов необізнаності про судовий розгляд. У зв`язку з вище наведеним представник відповідача просить суд скасувати ухвалене заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.2 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом доставлення 01.10.2025 року судових повісток як до її електронного кабінету так і до електронного кабінету її представника за довіреністю Єлагіної Н.В., про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документа (а.с.130-131).

Представник позивача АТ «ОТП БАНК» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставки 01.10.2025 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.129).

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та самої справи суд встановив наступне.

28.04.2025 року Кодимським районним судом Одеської області у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості було ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, а з ОСОБА_3 стягнуто на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість по Кредитному договору № від 07.09.2023 року у розмірі 12435 грн 10 коп., а також з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду

щодо причин неявки відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву:

21.03.2025 року ухвалою суду (а.с.35-36) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив).

Копію зазначеної вище ухвали судом було направлено сторонам, у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України, та отримано ними, зокрема відповідачем ОСОБА_3 разом із позовною заявою та доданими до неї документами, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.03.2025 року № 03-17/446 (а.с.33), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 147, яке 01.04.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.39-42).

Відповідно до пункту 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з чим відповідач ОСОБА_3 , відповідно до положень процесуального законодавства, вважалася таким, що отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відтак почав відраховуватися встановлений судом строк на подання відзиву на позовну заяву (відзиву).

Внаслідок чого суд не погоджується із твердження про те, що з матеріалів справи вбачається те, що відповідач не була належним чином повідомлена про судовий розгляд, яке було наведене представником відповідача у змісті заяви про перегляд заочного рішення.

Окремо суд відзначає про відсутність тотожності між адресами «зареєстрованого місця проживання особи» та «обліку, як внутрішньо переміщеної особи», про що відзначалося Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 21.07.2022 року у справі № 433/1937/19 (провадження № 61-5298св21).

Тому після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, та за умов того, що відповідач ОСОБА_3 у встановлений строк не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи на подачу відзиву, то 28.04.2025 року суд вважав за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За вище наведених умов суд поважних причин не подання відзиву на позовну заяву відповідачем ОСОБА_3 не вбачає.

щодо наявності доказів, на які посилається представник відповідача, що мають істотне значення для правильного вирішення справи:

Представник відповідача ОСОБА_3 в поданій заяві про перегляд заочного рішення посилається на ті обставини, що на результат розгляду справи можуть вплинути докази розрахунок заборгованості з урахуванням здійснення відповідачем часткової сплати заборгованості у квітні-травні 2025 року та продовження здійснення нею сплати кредитних платежів.

Однак, суд відзначає наступну хронологію подій:

16.01.2025 року позивачем було виконано розрахунок заборгованості за кредитним договором № (а.с.16).

15.03.2025 року АТ «ОТП БАНК» була складена позовна заява до відповідача (а.с.2) та подана до суду шляхом її здачі на пошту (а.с.30, 44), при цьому предметом позову в позовній заяві зазначена заборгованість по Кредитному договору № від 07.09.2023 року у розмірі 12435 грн 10 коп. розрахована станом на дату складення позовної заяви, тобто 26.02.2025 року (а.с.2 на звороті).

19.03.2025 року надісланий поштою позов був отриманий Кодимським районним судом Одеської області та здійснено його реєстрацію із заведенням відповідної цивільної справи № 503/412/25 (а.с.2, 31).

21.03.2025 року ухвалою суду (а.с.35-36) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копію зазначеної вище ухвали судом було направлено сторонам, у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України, та отримано ними, зокрема відповідачем ОСОБА_3 разом із позовною заявою та доданими до неї документами, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.03.2025 року № 03-17/446 (а.с.33), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 147, яке 01.04.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.39-42).

19.04.2025 року відповідач ОСОБА_4 здійснила платіж в сумі 1000,00 грн із зазначенням призначення платежу погашення кредиту за дог. № , про що свідчить копія платіжної інструкції АТ «ОТП БАНК» від 19.04.2025 року № 474120874 (а.с.82).

28.04.2025 року Кодимським районним судом Одеської області у цивільній справі № 503/412/25 було ухвалено заочне рішення (а.с.45-49), яким позов задоволено.

25.05.2025 року відповідач ОСОБА_4 здійснила платіж в сумі 100,00 грн із зазначенням призначення платежу погашення кредиту за дог. № , про що свідчить копія платіжної інструкції АТ «ОТП БАНК» від 25.05.2025 року № 488132046 (а.с.83).

10.08.2025 року відповідач ОСОБА_4 здійснила платіж в сумі 240,00 грн із зазначенням призначення платежу погашення кредиту за дог. № , про що свідчить копія платіжної інструкції АТ «ОТП БАНК» від 10.08.2025 року № 518996632 (а.с.121).

09.09.2025 року відповідач ОСОБА_4 здійснила платіж в сумі 250,00 грн із зазначенням призначення платежу погашення кредиту за дог. № , про що свідчить копія платіжної інструкції АТ «ОТП БАНК» від 09.09.2025 року № 531437419 (а.с.122).

07.10.2025 року відповідач ОСОБА_4 здійснила платіж в сумі 250,00 грн із зазначенням призначення платежу погашення кредиту за дог. № , про що свідчить копія платіжної інструкції АТ «ОТП БАНК» від 07.10.2025 року № 542839618, яка подана 14.10.2025 року через систему «Електронний суд» у вигляді додатку до клопотання представника відповідача про долучення доказів.

Водночас суд відзначає, що графи «Одержувач» у згаданих вище копіях платіжних інструкцій не містить відомостей про його особу, хоча протягом судового провадження позивач не заперечував обставину отримання від відповідача відповідних сум в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Водночас, на переконання Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, коли порушення ГПК України судом першої інстанції не допущено та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, встановлення апеляційним судом обставин припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, саме по собі не може бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду також вважає за необхідне зазначити про те, що ГПК України передбачає спеціальні процесуальні механізми та процедуру для випадку припинення існування предмета спору, які виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції. Так, у разі, коли боржник добровільно виконав рішення суду (повністю чи частково), яке підлягає виконанню на підставі виконавчого документа (наказу), то боржник відповідно до частини другої статті 328 ГПК України наділений правом звернутися до суду із відповідною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою).

Такий висновок зазначений в пунктах 7.30-7.32 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 серпня 2024 року у справі № 916/3006/23, яка в подальшому була застосована також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 755/15628/14-ц (провадження № 61-16837св24).

При цьому, суд відзначає, що у цивільному судочинстві процесуальна можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, передбачена ст. 432 ЦПК України.

Внаслідок сплати відповідачем лише частини суми в розмірі 1000,00 грн із загальної суми кредитної заборгованості в розмірі 12435,1 грн, яка є предметом спору, сам предмет спору у даній справі не перестав існувати.

У зв`язку з чим суд вважає, що здійснення відповідачем періодичних платежів спрямованих на погашення частини кредитної заборгованості, яка є предметом спору, вже на стадії судового провадження, в тому числі та у переважних випадках (25.05.2025, 10.08.2025, 09.09.2025 і 07.10.2025) вже після самого ухвалення судом 28.04.2025 заочного рішення про задоволення позову, який був визнаний судом обґрунтованим, жодним чином не впливає на вирішення судом предмету спору у даній справі, який стосується кредитної заборгованості, яка мала місце станом на 26.02.2025 року, тобто до здійснення відповідачем першого із згаданих нею платежів 19.04.2025 року.

Таким чином суд не вбачає також обґрунтованості заперечень відповідача проти позову, оскільки ним не надано суду доказів, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема доказів, які б спростовували висновки наведені судом у заочному рішенні щодо обґрунтованості позову або принаймні ставили їх під розумний сумнів.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи зазначене вище суд не знаходить обґрунтованих підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду, а саме того, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з чим суд вважає необхідним заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Керуючись ст. 287, 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення ухваленого 28 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.В. Вороненко