У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2025

м. Лозова Харківської області

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого - Харабадзе К.Ш.,

за участю секретаря - Діденко І.Ю.,

Справа № 629/5948/25

Номер провадження 2/629/1657/25

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

ТОВ «Він Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.07.2024 загальними зборами учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийнято рішення про зміну назви на ТОВ «Він Фінанс». 21.09.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 322493 в електронній формі, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 3500 грн строком на 30 днів шляхом перерахунку на рахунок відповідача безготівковим шляхом. Всупереч вимогам договору відповідач належним чином не виконав умови договору про надання фінансового кредиту щодо повернення наданих коштів, сплати процентів, пені та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15740,00 грн, з яких: 3500,00 грн. сума основного боргу; 1890,00 грн. сума боргу за процентами; 10350,00 грн. сума боргу за пенею та штрафами. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №1, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту № 322493 від 21.09.2018 року за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а на даний час ТОВ «Він Фінанс» набуло прав кредитора стосовно відповідача. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач нарахував за період з 23.02.2019 по 23.02.2022: 3% річних в розмірі 1417,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3441,78 грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 20599,67 грн., а також понесені судові витрати, та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.09.2025 матір відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через канцелярію суду долучила Сповіщення сім`ї № 13184 від 29.10.2024, виданого т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 , 1987 року народження, який був призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України 24.02.2022, зник безвісти 22.10.2024, після обстрілу вогневої позиції поблизу с. Золота Нива Волноваського району Донецької області, згідно «Повідомлення на зниклих безвісти» в/ч НОМЕР_1 від 29.10.2024 № 42.

Як вбачається з листа Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 24.09.2025, станом на 06.10.2025 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою, яку Лозівським відділом поліції ГУНП у Харківській області оголошено у розшук особу, яка зникла безвісті. Дата зникнення 22.10.2024. Кримінальне провадження № 0001201 від 31.10.2024, розшукова справа № 8624168 від 08.11.2024.

Згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Проте таких обставин у доданому сповіщенні не зазначено. Тобто немає підстав для зупинення провадження з цих підстав.

В той же час із зазначеного сповіщення вбачається, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи, тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошенно померлим.

Згідно із наведеного положення закону, відповідач перебуває на військовій службі доки його в установленому порядку не буде визнано безвісно відсутнім або оголошенно померлим.

У зв`язку з наведеним слід зазначити наступне:

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема до припинення перебування у складі Збройних Сил України.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Через збройну агресію російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХз 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан. Відповідними Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, дію воєнного стану неодноразово продовжено та він діє по час постановлення цієї ухвали.

Разом з тим, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави /ч. 1 ст. 2 ЦПК України/.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається /ч. 1 ст. 44 ЦПК України/.

До основних засад судочинства, відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України, віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

У той же час суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. /п.п. 4, 5 ч. 5ст. 12 ЦПК України/.

Умови перебування відповідача на військовій службі у період дії воєнного стану значно відрізняється від перебування іншої особи на іншій підконтрольній Україні території, де бойові дії не ведуться. В умовах збройної агресії збройні сили знаходяться у стані, який необхідний для здійснення оборони. Виконання таких завдань для військовослужбовця ставить під загрозу його життя та здоров`я, а також можливі обмеження використання засобів комунікації тощо. З цього слід зробити висновок, що учасник судового розгляду, який перебуває на військовій службі об`єктивно позбавлений можливості повноцінно користуватися своїми процесуальними правами. Тим більше, якщо такий військовослужбовець рахується таким, що зник безвісті. Обмеження у процесуальних правах вочевидь кореспондується з тим, що законодавець забезпечив права таких учасників та передбачив імперативний обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Ураховуючи наведене, вбачається, що в Україні введено воєнний стан, а відповідач, який перебуває у складі Збройних Сил України, зник безвісті під час виконання бойового завдання за призначенням на території України, у зв`язку з чим обмежений у процесуальних правах та праві на справедливий суд.

Наведені обставини у сукупності є обов`язковими підставами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а відтак суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Керуючись ст.251 ЦПК України,

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити на період перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ