ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 278/2024/23

провадження № 61-3252св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль»,

відповідач за зустрічним позовом - Головне управління Держгеокадастру

у Житомирській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» та представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденка Віктора Віталійовича, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року у складі судді Полонця С. М. та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Коломієць О. С., Борисюка Р. М., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог первісного позову

1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» (далі -

ТОВ «Вертокиївка-Хміль») про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою.

2. На обґрунтування вимог первісного позову зазначав, що є власником земельної ділянки загальною площею 0,7704 га на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

3. ТОВ «Вертокиївка-Хміль», в свою чергу, було самовільно збудовано паркан та розміщено частину будівлі хмелесушки на належній йому земельній ділянці, яка відповідно до листа ДАБІ №1006-7-18/2263/18 від 10 липня 2018 року

є рухомим майном та займає 0,2871 га належної позивачу земельної ділянки.

4. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2021 року у справі №278/2443/18, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року та в подальшому постановою Верховного Суду від 10 січня 2023 року, у задоволенні позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль» про визнання незаконними та скасування наказів відмовлено та встановлено, що у ТОВ «Вертокиївка-Хміль» відсутні будь-які права на належну йому земельну ділянку.

5. Крім того, він неодноразово звертався до відповідача із вимогою про усунення перешкод у вільному володінні та користуванні належною земельною ділянкою, шляхом знесення хмелесушки та інших споруд (парканів), котрі знаходяться на його земельній ділянці, проте відповідачем проігноровано як вимоги закону так і його вимоги.

6. Таким чином вважає, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль», прямо порушує його права як власника вільно користуватись та розпоряджатись належною йому земельною ділянкою, а тому просив суд зобов`язати ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, площею 0,2871 га, кадастровий номер :02:000:1123, за адресою:

АДРЕСА_1 , знести побудований паркан та частину розміщеної будівлі (хмелесушки) площею 0,0091 га, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Короткий зміст вимог зустрічного позову

7. У травні 2023 року ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка»

(далі - ТОВ «Вертокиївка»), про скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права власності.

8. На обґрунтування вимог зустрічного позову вказувало, що наказом Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 30 грудня 2013 року за №ЖТ/:02:000/00001608 було надано дозвіл

ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Житомирського району, Вертокиївської сільської ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 1,0000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03).

9. На виконання вказаного наказу було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада у власність ОСОБА_1 .

10. Наказом Головного управління Держгеокадасттру у Житомирській області від 18 липня 2017 року №6-4546/14-17-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населеного пункту Вертокиївської сільської ради. Надано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

11. Товариство вважає, що наказ було прийнято із порушенням законодавства України, оскільки ОСОБА_1 знав про існування технологічної площадки та встановлення в 2015 році на ній технологічного обладнання, з урахуванням отримання ним у 2016 році межових знаків на місцевості оформленням лише

в 2017 році.

12. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не містить доказів погодження меж земельної ділянки суміжними користувачами (власниками) земельної ділянки. Акт узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взагалі не містить жодних відомостей про суміжних землекористувачів.

13. Первинним власником нерухомого майна за адресою:

АДРЕСА_1 , було

ТОВ «Вертокиївка», а ТОВ «Вертокиївка-Хміль», в свою чергу, є його правонаступником. Земельна ділянка площею 1,7316 га використовувалась попереднім власником нерухомого майна ТОВ «Вертокиївка» для розміщення та обслуговування комплексу будівель хмелекомплексу, який розміщено на спірній земельній ділянці. Саме в цьому розмірі земельна ділянка необхідна для розміщення та обслуговування комплексу будівель хмелекомплексу, право власності на яке перейшло до ТОВ «Вертокиївка-Хміль». У разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав відповідне право ОСОБА_1 буде припиненим, а ТОВ «Вертокиївка-Хміль» набуде права на оформлення земельної ділянки під нерухомим майном, та частиною земельної ділянки, необхідної для його обслуговування.

14. Додатково зазначало, що співставляючи обставини, які були встановлені

у справі №278/2443/18 та підстави і предмет позову в даній справі, на думку ТОВ «Вертокиївка-Хміль», його право на судовий захист щодо нерухомого майна виникло саме з моменту подачі позовної заяви у справі, що переглядається.

15. З урахуванням зазначеного ТОВ «Вертокиївка-Хміль» просило суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 липня 2017 року № 6-4546/14-17-СГ, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради;

- скасувати із скасуванням кадастрового номера в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1123, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада та належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності здійснену згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37770476 від 26 жовтня 2017 року державним реєстратором Артемчук О. Д., ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123), що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 (номер запису про право власності/довірчої власності: 23017870 від 23 жовтня 2017 року);

- припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123), цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 (номер запису про право власності/довірчої власності: 23017870 від 23 жовтня 2017 року).

Короткий зміст судових рішень

16. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року

у задоволенні первісного та зустрічних позовів відмовлено.

17. Відмовляючи у задоволенні вимог первісного позову районний суд мотивував своє рішення відсутністю належних та допустимих доказів будівництва (розміщення) ТОВ «Вертокиївка-Хміль» на земельній ділянці ОСОБА_1 будівлі (хмелесушарки) площею 0,0091 га, оскільки технологічна площадка, на якій у 2015 році розміщена хмелесушарка, була збудована до 2010 року

ТОВ «Вертокиївка», тобто до набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку. Факт самовільного зайняття земельної ділянки

ОСОБА_1 відповідачем, її розмір та наявність об`єктів розташованих на ній, відповідним висновком судової експертизи у справі не підтверджується.

18. Крім того районний суд дійшов висновку, що у ТОВ «Вертокиївка-Хміль» виникло право на оформлення права користування або права власності на земельну ділянку, необхідну для користування своєю власністю та її обслуговування, і при цьому воно не обмежено законом у термінах такого оформлення.

19. Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову районний суд мотивував своє рішення відсутністю у матеріалах справи належних та допустимих доказів накладення ділянки з кадастровим номером :02:000:1123 на інші земельні ділянки або перетин з ними.

20. Таким чином, на переконання районного суду, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» не надало належних і допустимих доказів, що воно, виходячи з вимог земельного законодавства, набуло законних прав на частину земельної ділянки, яка входить до складу земель колективної форми власності, визначених в державному акті на право колективної власності від 10 червня 1997 року серії ЖТ-08-05 № 000164, тобто має на неї права.

21. Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Вертокиївка-Хміль» залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року залишено без змін.

22. Залишаючи апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін апеляційний суд погодився із висновками районного суду щодо недоведеності позовних вимог як первісного так і зустрічного позовів.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

23. У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Вертокиївка-Хміль» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року.

24. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

25. У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденка В. В., на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року.

26. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

27. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

28. У касаційній скарзі ТОВ «Вертокиївка-Хміль» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині залишення без задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.

29. Підставою касаційного оскарження вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 910/8903/16, від 23 травня 2018 року в справі № 629/4628/16-ц, від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16, від 05 грудня 2018 року в справі № 713/1817/16-ц, від 21 січня 2019 року в справі № 910/22093/17, від 04 квітня 2019 року в справі № 910/2655/18, від 12 червня 2019 року в справ № 487/10128/14-ц від 19 червня 2019 року в справі № 910/4055/18, від 24 липня 2019 року в справі № 910/10932/17, від 21 серпня 2019 року в справі № 296/8984/14-ц, від 18 грудня 2019 року в справі № 263/6022/16-ц від 14 травня 2020 року в справі № 909/394/19, від 19 травня 2020 року в справі № 127/10011/18, від 02 червня 2020 року в справі № 922/2417/19, від 21 вересня 2020 року в справі № 130/2517/18 від 20 січня 2021 року в справі № 318/1274/18, від 16 червня 2021 року в справі № 747/306/19, від 22 червня 2021 року в справі № 200/606/18, від 24 січня 2024 року в справі № 401/2975/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

30. Касаційна скарга ТОВ «Вертокиївка-Хміль» мотивована тим, що у нього виникло право на оформлення права користування або права власності на земельну ділянку, необхідну для користування своєю власністю та її обслуговування, і при цьому воно не обмежено законодавством у термінах такого оформлення.

31. Відтак, оскільки на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно

ТОВ «Вертокиївка-Хміль»(хмелесушарка) і така будівля була збудована до набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, у ТОВ «Вертокиївка-Хміль» виникло право на оформлення права користування або права власності на таку земельну ділянку для обслуговування будівель хмелекомплексу як цілісного комплексу нерухомого майна.

32. ОСОБА_1 , в свою чергу, здійснюючи оформлення прав на земельну ділянку знав про те, що на останній вже існує технологічна площадка, побудована до 2010 року і те, що в 2015 році на вказаній технологічній площадці було змонтоване обладнання, водночас не вчинив жодних дій направлених на недопущення знаходження на його земельній ділянці нерухомого майна, належного іншій особі.

33. Тож ТОВ «Вертокиївка-Хміль» зауважує, що окремою підставою для задоволення вимог зустрічного позову є використання ОСОБА_1 «права на зло», а саме зловживання останнім матеріальними правами, оскільки за умови обізнаності про існування технологічної площадки та встановлення в 2015 році на зазначеній площадці обладнання (хмелесушарки) останнім у 2016 році було отримано межові знаки на місцевості, а право власності було оформлене лише

у 2017 році.

34. Також на обґрунтування касаційної скарги вказує на те, що акт узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада від 17 березня 2016 року не може братися судом до уваги, оскільки вказаний акт не підписаний суміжними землекористувачами. Більше того, суміжні землекористувачі не були обізнані про вказаний акт, про що свідчить відсутність відомостей про таких землекористувачів у змісті акта.

35. Зазначає, що споруди, які знаходяться на спірній земельній ділянці становлять єдиний об`єкт, а встановлена по периметру земельної ділянки огорожа свідчить про те, то саме ця площа земельної ділянки є необхідною для обслуговування об`єкта нерухомості (будівель хмелекомплексу), що належить заявникові касаційної скарги на праві приватної власності.

36. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат

Давиденко В. В., просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити, провадження у справі

в частині вирішення зустрічного позову закрити.

37. Підставою касаційного оскарження заявник вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 924/1220/17, від 17 квітня 2019 року в справі № 523/4591/16-ц, від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц, від 16 лютого 2021 року в справі № 127/33179/19, від 21 вересня 2022 року в справі № 645/5557/16-ц, від 29 березня 2023 року в справі № 295/17762/18, від 01 червня 2023 року в справі № 345/4558/20, від 07 червня 2023 року в справі № 204/7727/19, від 29 листопада 2024 року в справі № 766/95/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

38. Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката

Давиденка В. В., мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог первісного позову, оскільки у справі встановлено та не оскаржується учасниками справи факт розміщення на земельній ділянці, належній ОСОБА_1 майна

ТОВ «Вертокиївка-Хміль».

39. Вказаний факт підтверджується актами обстеження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 07 лютого 2018 року та 05 квітня 2018 року, листом Управління Державної архітектурно будівельної інспекції

у Житомирській області від 10 липня 2018 року, а також висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 12 березня 2020 року № 862/03-2020, згідно з яким належна ОСОБА_1 земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:1123 перетинається із місцем розташування будівлі хмелесушки.

40. Суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому факту, що відповідач за первісним позовом не має та ніколи не мав жодного речового права на спірну земельну ділянку.

41. Технологічна площадка, хмелесушарка та паркан не входять до складу хмелекомплексу, який належить відповідачу на праві власності, оскільки такі об`єкти не відображені ані у правовстановлюючих документах, ні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

42. Таким чином, зауважує, що спірне майно ТОВ «Вертокиївка-Хміль» розміщено незаконно, відповідно наявний факт самовільного зайняття земельної ділянки.

43. Також звертає увагу суду на те, що факт відсутності прав ТОВ «Вертокиївка-Хміль» на земельну ділянку, належну ОСОБА_1 , встановлено судовими рішеннями у справі № 278/2443/18.

44. Крім того, вказує на помилковість висновків судів стосовно того, що хмелесушарка розміщена у 2015 році на технологічній площадці, яка збудована

у 2010 році, оскільки такі обставини не підтверджені жодними доказами та не мають значення для вирішення первісного позову, оскільки не звільняють відповідача від обов`язку не чинити перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

45. Додатково звертає увагу колегії суддів на те, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» оскаржує Наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 липня 2017 року № 6-4546/14-17-СГ, який вже був предметом спору у справі

№ 278/2443/18 за тотожним позовом.

46. З урахуванням вказаного представник ОСОБА_1 - адвокат

Давиденко В. В., вважає, що суди попередніх інстанцій повторно розглянули тотожний позов, що підтверджується, зокрема, тим, що підставою для відмови

у задоволенні позову суди повністю використали аргументацію судів у справі

№ 278/2443/18.

47. Таким чином вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «Вертокиївка-Хміль» про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 липня 2017 року № 6-4546/14-17-СГ з підстав, визначених змістом пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги

Короткий зміст відзиву ТОВ «Вертокиївка-Хміль»

48. У квітні 2025 року до Верховного Суду від ТОВ «Вертокиївка-Хміль» надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Давиденка В. В., в якій товариство просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній заявником касаційної скарги частині - без змін.

49. У змісті відзиву ТОВ «Вертокиївка-Хміль» зазначає, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні первісного позову

ОСОБА_1 .

50. Відтак, на переконання заявника відзиву, матеріали справи не містять доказів на підтвердження будівництва (розміщення) ТОВ «Вертокиївка-Хміль» на земельній ділянці ОСОБА_1 будівлі (хмелесушарки), оскільки наявними

у справі доказами підтверджується наявність на спірній земельній ділянці на момент розроблення проекту землеустрою, відповідно і на момент набуття права власності ОСОБА_1 , технологічної площадки із уже встановленою на ній хмелесушаркою.

51. Додатково ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звертає увагу колегії суддів на необґрунтованість посилань касаційної скарги на надані до апеляційного суду нові докази (супутникові знімки земної поверхні), а також на висновок судової будівельно-технічної експертизи, проведеної в рамках розгляду цивільної справи № 278/2443/18.

52. Щодо нових доказів, наданих до апеляційного суду вказує, що такі докази не були предметом оцінки районним судом та були подані виключно до апеляційного суду без доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, відповідно

є недопустимими.

53. Крім того вказує, що оскільки висновок судової будівельно-технічної експертизи було приєднано до відповіді на відзив, який, в свою чергу, було подано із порушенням строків, встановлених судом, останній, як і доданий до нього висновок, не може бути прийнятий судом до уваги.

54. Вважає висновок судової експертизи, проведеної в рамках розгляду справи № 278/2443/18 неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертиза проводилась в рамках іншої справи. Більше того, такий висновок був відхилений судами всіх інстанцій у вищевказаній справі.

55. Додатково зауважує, що оскільки судовими рішеннями у справі

№ 278/2443/18 встановлено, що технологічна площадка була збудована ще до 2010 року, задовго до отримання ОСОБА_1 земельної ділянки, саме він має усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться під існуючою бетонною технологічною площадкою, яка, в свою чергу, була наявна станом на 13 квітня 2010 року, що підтверджується інвентаризаційною справою №270 виданою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 квітня 2010 року.

56. Знесення будівлі, яка була змонтована на технологічній площадці в 2015 році та існувала у 2010 році, тобто до оформлення ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку є прямим порушенням прав заявника відзиву.

57. Також вказує на відсутність підстав для закриття провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «Вертокиївка-Хміль», оскільки підставою для звернення до суду із зустрічним позовом стало накладення земельних ділянок, що, в свою чергу, є відмінними за підстави звернення до суду із позовом у справі

№ 278/2443/18.

Короткий зміст відзиву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

58. У квітні 2025 року до Верховного Суду від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшов відзив на касаційні скарги

ТОВ «Вертокиївка-Хміль» та представника ОСОБА_1 - адвоката

Давиденка В. В.

59. У змісті відзиву Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вказує, що відзив надається в межах зустрічного позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль».

60. На переконання заявника відзиву доводи, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1 , є такими, що відповідають нормам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

61. Водночас Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області зазначає, що не погоджується із суб`єктивними твердженнями ТОВ «Вертокиївка-Хміль», наведеними у змісті касаційної скарги.

62. На переконання заявника відзиву ТОВ «Вертокиївка-Хміль» вже зверталася до суду із позовом до тих самих відповідачів з тим саме предметом з тих самих підстав (справа № 278/2443/18), за результатами розгляду якого судами були ухвалені судові рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно, провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «Вертокиївка-Хміль» підлягає закриттю з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

63. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 грудня 2013 року за

№ ЖТ/:02:000/00001608 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03) (Т.1, а.с.11).

64. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

від 18 липня 2017 року № 6-4546/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради та надано

у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради (Т.1, а.с.12).

65. На підставі рішення виконавчого комітету Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 червня 2016 року земельній ділянці загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер якої :02:000:1123, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), що належить ОСОБА_1 , присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.13).

66. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) адреса: Житомирська обл., Житомирський р-н, с/р Вертокиївська зареєстровано 23 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 (Т.1, а.с.14-15).

67. Відповідно до змісту листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 10 липня 2018 року, при виході працівників Управління на місце за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, за даною адресою розташована земельна ділянка огороджена парканом, на якій розміщено металеві нежитлові споруди хмелекомплексу, належні ТОВ «Вертокиївка Хміль». Разом з тим, під час перевірки встановлено, що на існуючій бетонній технологічній площадці, яка була наявна станом на 13 квітня 2010 року (інвентаризаційна справі №270, видана КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 квітня 2010 року), до хмелекомбайну ЛЧХ-2 в 2015 році змонтовано технологічне обладнання - хмелесушарку ПХБ-750. Відповідно до наданого під час перевірки ТОВ «Вертокиївка Хміль» висновку експертного дослідження №43/07-2018 від 03 липня 2018 року, змонтована по АДРЕСА_1 , хмелесушарка ПХБ-750, не

є об`єктом нерухомого майна, оскільки може бути переміщена у просторі без заподіяння їй шкоди, та є рухомим майном. Під час проведення перевірки за вищевказаною адресою виконання будівельних робіт не встановлено. У зв`язку

з вищевикладеним на даний час в Управління відсутні підстави для реагування (Т.1, а.с.16).

68. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Г-239/0-273/6-18 від 08 лютого 2018 року, в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що ТОВ «Вертокиївка Хміль» зайняло частину земельної ділянки шляхом встановлення паркану, площею 0,2871 га, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101568816 від 26 жовтня 2017 року (Т.1, а.с.17).

69. Згідно акту обстеження земельної ділянки, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 07 лютого 2018 року, відповідно до звернення гр. ОСОБА_1 ТОВ «Вертокиївка Хміль» зайняло частину земельної ділянки шляхом встановлення паркану, площею 0,2871 га, яка належить гр. ОСОБА_1 , на праві приватної власності відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101568816 від 26 жовтня 2017 року. Викладене вище також підтверджується планом меж земельної ділянки, який виготовлений ФОП ОСОБА_2 (Т.1, а.с.19-20).

70. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 05 квітня 2018 року, на звернення ОСОБА_1 від 12 січня 2018 року, ТОВ «Вертокиївка Хміль» зайняло частину земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101568816 від 26 жовтня 2017 року, шляхом встановлення паркану, площею 0,2871 га. На вказаній частині земельної ділянки частково розташована будівля площею 0,0091 га. Викладене вище підтверджується планом меж земельної ділянки, виготовленим ФОП ОСОБА_2 (Т.1, а.с.27-29).

71. На підставі свідоцтва про право власності від 21 жовтня 2010 року ТОВ «Вертокиївка» на праві власності належав об`єкт, який в цілому складається із будівель двох хмелескладів та двох ангарів відповідно до інвентарної справи №270, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Вертокиївської сільської ради від 19 серпня 2010 року (Т.1, а.с.167).

72. Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації №522 від 25 травня 2011 року надано ТОВ «Вертокиївка» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 30,2 га з метою передачі її в оренду для обслуговування господарських будівель (нежитлова будівля, адмінприміщення, 3 будівлі складу, будівля деревообробної майстерні, приміщення павільйону їдальні з господарськими будівлями, будівлі хмелекомплексу, автотракторного стану, тваринницького комплексу, виробничі будівлі) в зв`язку з переходом права власності на будівлі на території Вертокиївської сільської ради (Т.2, а.с.61).

73. На замовлення ТОВ «Вертокиївка» ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 28,7881 га з метою передачі її в оренду для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (Т.2, а.с.59-60).

74. 24 січня 2011 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради було зареєстровано право власності ТОВ «Вертокиївка» на будівлі хмелекоплексу за адесою: АДРЕСА_1 (Т.2, а.с.48).

75. З технічної документації вбачається, що земельна ділянка площею

28,7881 га, що відводиться у користування на умовах оренди ТОВ «Вертокиївка», складається із окремих чотирьох земельних ділянок площею: 19,5072 га, 7,2264 га, 1,7316 га, 0,3229 га (Т.2, а.с.64-66).

76. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 грудня 2016 року за ТОВ «Вертокиївка Хміль» 22 грудня 2016 року зареєстровано право власності на будівлі хмелекомплексу загальною площею 1 588,4 кв. м. за адресою:

АДРЕСА_1 , що складається з: хмелескладу, А площею 277,2 кв. м., хмелескладу, Б площею 277 кв. м., ангару хмелекомбайну,

в площею 285,1 кв. м. та ангару хмелесушки, Г площею 749,1 кв. м. (Т.1, а.с.166).

77. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі

№ 278/2443/18 від 06 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позову

ТОВ «Вертокиївка-Хміль» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Вертокиївка», Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області про визнання незаконними та скасування наказів (Т.2, а.с.72-76).

78. Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Вертокиївка-Хміль» залишено без задоволення. Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 06 вересня 2021 року залишено без змін (Т.2, а.с.77-83).

79. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2023 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року залишено без змін (провадження № 61-19963св21) (Т.2, а.с.84-99).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

80. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

81. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

82. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

83. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

84. Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

85. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

86. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

87. Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність оскаржуваних судових рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката

Давиденка В. В.

88. Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази будівництва (розміщення)

ТОВ «Вертокиївка-Хміль» на земельній ділянці ОСОБА_1 будівлі (хмелесушарки) площею 0,0091 га, оскільки технологічна площадка, на якій

у 2015 році розміщена така хмелесушарка, була збудована ТОВ «Вертокиївка» до 2010 року, відповідно, до набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку. Факт самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 відповідачем, її розмір та об`єкти розташовані на ній не підтверджується відповідним висновком судової експертизи у справі. Крім того суд дійшов висновку, що у ТОВ «Вертокиївка-Хміль» виникло право на оформлення права користування або права власності на земельну ділянку, необхідну для користування своєю власністю та її обслуговування і при цьому воно не обмежене законом у термінах оформлення свого права.

89. Верховний Суд погоджується із такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

90. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

91. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

92. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

93. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

94. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

95. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

96. Таким чином, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

97. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

98. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

99. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

100. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

101. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

102. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності

є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

103. Згідно з частиною першою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

104. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

105. Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

106. Частиною другою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

107. У пункті «б» частини першої статті 211 ЗК України вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

108. Відповідно до частин першої, другої статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

109. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Вищезазначений правовий висновок викладено, зокрема, у змісті постанови Верховного Суду

у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

110. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21) зроблено висновок, що суд першочергово перевіряє, чи були порушені права позивача, яким способом вони мають бути поновлені і чи є відповідні позовні вимоги у справі.

111. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови

у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі

№ 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

112. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у 2011 році за

ТОВ «Вертокиївка», а у 2016 році за ТОВ «Вертокиївка-Хміль» зареєстроване право власності на будівлі хмелекоплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

113. Відповідно до листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 10 липня 2018 року, при виході працівників Управління на місце за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за вказаною адресою розташована земельна ділянка, огороджена парканом, на якій розміщено металеві нежитлові споруди хмелекомплексу, належні ТОВ «Вертокиївка Хміль».

114. Водночас, під час перевірки встановлено, що на існуючій бетонній технологічній площадці, яка була наявна станом на 13 квітня 2010 року (інвентаризаційна справі №270, видана КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 квітня 2010 року), до хмелекомбайну ЛЧХ-2

в 2015 році, змонтовано технологічне обладнання - хмелесушарку ПХБ-750.

115. Відповідно до наданого під час перевірки ТОВ «Вертокиївка-Хміль» висновку експертного дослідження №43/07-2018 від 03 липня 2018 року, змонтована за вищезгаданою адресою хмелесушарка ПХБ-750, не є об`єктом нерухомого майна, оскільки може бути переміщена у просторі без заподіяння їй шкоди, та є рухомим майном.

116. Відтак, під час проведення перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області за вищевказаною адресою виконання будівельних робіт не встановлено.

117. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) адреса: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада зареєстровано 23 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 .

118. Згідно зі статтею 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

119. Відповідно до частин першої, одинадцятої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Якщо об`єкт нерухомого майна розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності.

120. Наведені норми регулюють відносини набуття власником об`єкта нерухомого майна прав на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт. Ці норми не регулюють відносини набуття особою прав на земельну ділянку, на якій знаходиться належне такій особі майно, яке не є нерухомим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі № 914/1785/22 (провадження № 12-31гс24)).

121. Підсумовуючи, судами попередніх інстанцій обґрунтовано констатовано, що технологічна площадка, на якій у 2015 році розміщена хмелесушарка, була збудована до 2010 року ТОВ «Вертокиївка», відповідно до набуття

ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку.

122. ОСОБА_1 , в свою чергу, належних та достатніх доказів на підтвердження факту безпосередньо самовільного зайняття ТОВ «Вертокиївка-Хміль» спірної земельної ділянки та здійснення перешкод власнику земельної ділянки у користуванні нею, суду надано не було.

123. Таким чином, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 не було доведено порушення його прав шляхом самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем за первісним позовом, а тому судами попередніх інстанцій обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову останнього у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

124. Колегія суддів також відхиляє доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденка В. В., щодо наявності підстав закриття провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «Вертокиївка-Хміль» з огляду на таке.

125. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

126. Відповідно до наведеної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

127. Отже, підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

128. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

129. У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

130. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року

у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

131. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

132. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

133. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження 12-15гс19)).

134. Підсумовуючи, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

135. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

136. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

137. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду:

від 20 травня 2020 року у справі № 753/11592/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 757/39474/19, від 05 жовтня 2023 року у справі № 522/8873/22, від 18 жовтня 2023 року у справі № 404/6883/18.

138. У справі, що переглядається, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звернулося із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру

у Житомирській області із вимогами про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

від 18 липня 2017 року № 6-4546/14-17-СГ, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1123 разом із скасуванням кадастрового номера, скасування державної реєстрації та припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123).

139. Підставою позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль» зазначає, що у власність ОСОБА_1 була незаконно передана земельна ділянка, на якій вже знаходилось майно (паркан та технологічна площадка із змонтованою хмелесушкою ПХБ-750), що правомірно належало на той час ТОВ «Вертокиївка-Хміль». Приймаючи оскаржуваний наказ Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області було відомо про розроблення ТОВ «Вертокиївка» та перебуваючи на затвердженні проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28,7881 та для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

140. Водночас, у справі №278/2443/18 ТОВ «Вертокиївка-Хміль» зверталося із позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру

у Житомирській області із вимогами про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Житомирській області

від 30 грудня 2013 року за №ЖТ/:02:000/00001608 та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 липня 2017 року

№ 6-4546/14-17-СГ, якими було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Житомирського району, Вертокиївської сільської ради; орієнтовний розмір земельної ділянки 1.0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03) та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради.

141. Підставою позову зазначало, що оскаржувані накази є незаконними, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:1123 розміщена (накладається) на земельну ділянку, яка належить товариству, як правонаступнику КСП «Вертокиївка», відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 10 червня 1997 року, серія ЖТ-08-05 № 000164, згідно з яким КСП «Вертокиївка» було передано в колективну власність 1 861,1 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Вертокиївської сільської ради народних депутатів від 19 грудня 1996 року. Доказів, які б підтверджували передачу вказаної вище ділянки до земель запасу, в т.ч. на підставі згаданого проекту землеустрою, немає. Тому, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не наділене повноваженнями щодо передачі земельних ділянок колективної власності у власність або користування.

У свою чергу в результаті видання оскаржуваних наказів відбулася незаконна зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, так як ані КСП «Вертокиївка», ані

ТОВ «Вертокиївка» не надавали та із відповідними заявами не звертались.

142. З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для закриття провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «Вертокиївка-Хміль» з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки у справі, що переглядається та

у справі №278/2443/18 підстави позову є різними.

Щодо касаційної скарги ТОВ «Вертокиївка-Хміль»

143. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, відмовляючи

у задоволенні зустрічних позовних вимог суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення відсутністю належних та допустимих доказів накладення ділянки з кадастровим номером :02:000:1123 на інші земельні ділянки або перетин з ними. ТОВ «Вертокиївка-Хміль» не надало суду належних і допустимих доказів, що воно, виходячи з вимог земельного законодавства, набуло законних прав на частину земельної ділянки, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в державному акті на право колективної власності від 10 червня 1997 року серії ЖТ-08-05 № 000164, тобто має на неї права, які у разі їх порушення, оспорення чи невизнання підлягають судовому захисту.

144. Колегія суддів погоджується із таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

145. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

146. Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються

у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

147. У частинах першій-третій статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

148. Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га.

149. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118,

186-1 ЗК України.

150. Відповідно до частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

151. Аналіз вказаних норм свідчить, що повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок

у власність розмежовані. Особи, зацікавлені в одержанні у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, в межах норм безоплатної приватизації можуть реалізувати це право шляхом звернення до відповідного органу, зокрема органу виконавчої влади, якщо земельна ділянка, яку бажає отримати зацікавлена особа, знаходиться у державній власності або до органу місцевого самоврядування, якщо земельна ділянка знаходиться у комунальній власності.

152. Право держави чи територіальної громади на земельні ділянки підлягає державній реєстрації, що здійснюється в порядку, встановленому законом. Саме з моменту державної реєстрації права комунальної власності територіальна громада вправі здійснювати повноваження, передбачені частиною першою статті 122 ЗК України, щодо передачі земельних ділянок у власність із земель комунальної власності. До цього надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, здійснюється органами виконавчої влади.

153. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» посилалось на накладення на належну йому земельну ділянку земельної ділянки

з кадастровим номером :02:000:1123.

154. Водночас, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази наявності у ТОВ «Вертокиївка-Хміль» прав на земельну ділянку, на яку, на його думку, накладається земельна ділянка ОСОБА_1 колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення вимог зустрічного позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль».

155. Крім того, в рамках вирішення цивільної справи №278/2443/18 судами було встановлено, що відповідно до висновку Управління Держгеокадастру

у Житомирському районі Житомирської області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17 лютого 2016 року

№ 19-603-99.4-1018/2-16 та довідки Управління Держгеокадастру

у Житомирському районі Житомирської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 15 грудня 2015 року № 34-603-99.5-4122/15-15, земельна ділянка загальною площею 0,7704 га, що надана ОСОБА_1 , виділена із земель державної власності сільськогосподарського призначення, відноситься до земель запасу.

156. У вищевказаному висновку також зазначено цільове використання земельної ділянки (для ведення особистого селянського господарства, на земельній ділянці відсутні будівлі та споруди).

157. Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 25 травня 2011 року № 522 надано дозвіл

ТОВ «Вертокиївка» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 30,2 га, з метою передачі її в оренду для обслуговування господарських будівель (нежитлова будівля, адміністративне приміщення, три будівлі складу, будівля деревообробної майстерні, приміщення павільйону їдальні і господарськими будівлями, будівлі хмелекомплексу, автотракторного стану, тваринницького комплексу, виробнича будівля) у зв`язку з переходом права власності на будівлі на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

158. Суди також встановили, що ТОВ «Вертокиївка» не ліквідовано, а відтак на час розгляду справи існують дві окремі юридичні особи: ТОВ «Вертокиївка»

і ТОВ «Вертокиївка-Хміль». До суду не було надано доказів переходу до

ТОВ «Вертокиївка-Хміль» земельної ділянки, що входить до складу земель колективної форми власності, відповідно до рішення загальних зборів учасників від 08 січня 2014 року, оформленого протоколом від 08 січня 2014 року №1.

159. Як зауважено Великою Палатою Верховного Суду у змісті постанови

від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

160. Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

161. Таким чином, у випадку набуття прав власності на об`єкт нерухомості особа отримує право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості.

162. Судами попередніх інстанцій у справі, що переглядається, встановлено, що земельній ділянці, що перебуває під будівлями хмелекомплексу на АДРЕСА_1 кадастровий номер не присвоєно, а відповідно до даних публічної Кадастрової карти України земельна ділянка не сформована, тобто ТОВ «Вертокиївка-Хміль» не скористалося своїм правом щодо оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості.

163. А відтак, обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» не довело належними, достатніми та допустимими доказами наявність у нього права на земельну ділянку, на яку, на його думку, накладається земельна ділянка ОСОБА_1 .

164. Акт узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада

від 17 березня 2016 року, що міститься в проекті із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , містить опис меж, відповідно до яких від А до Б - користування ОСОБА_1 :02:000:0846); Б до В - землі Вертокиївської сільської ради (не надані у власність і користування); В до А - землі загального користування (дорога).

165. Враховуючи вищенаведене, суди в рамках вирішення цивільної справи №278/2443/18 дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль», оскільки спірна земельна ділянка загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) виділена ОСОБА_1 із земель запасу.

166. Відповідно до частини четвертої статті 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

167. Таким чином колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ТОВ «Вертокиївка-Хміль» у зв`язку із його недоведеністю.

168. Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги, в свою чергу, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, зводяться до власного тлумачення заявниками норм законодавства та необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

169. Таким чином, доводи, наведені в обґрунтування касаційних скарг, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

170. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

171. Колегією суддів враховано усталену практику ЄСПЛ який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

172. ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року).

173. ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують

у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (справа Проніна проти України, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, заява

№ 63566/00, § 23). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості.

174. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

175. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 415-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» та представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденка Віктора Віталійовича,залишити без задоволення.

2. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович