ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4126/20 Головуючий суддя І інстанції Губська Я. В.
Провадження № 22-ц/818/131/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: купівлі-продажу
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стеця Максима Леонідовича на рішення Київського районного суду м.Харкова від 21 травня 2024 року, по справі №953/4126/20, за позовом Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Торгівельна фірма «Автолюбитель», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області про визнання договору комісії, договору купівлі-продажу недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів, скасування та поновлення реєстрації, відшкодування витрат,

в с т а н о в и в :

12.03.2020 року позивач АТ Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, вимоги якого в процесі розгляду справи уточнив та просив суд визнати недійсними договір комісії № 352/18/008775 від 23.06.2018, укладений між ОСОБА_2 та Торгівельна фірма «Автолюбитель» та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 352/18/008775 від 23.06.2018, укладений між Торгівельна фірма «Автолюбитель» та ОСОБА_1 про відчуження транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2017, номер шасі- НОМЕР_2 , колір коричневий, об`єм двигуна 2199, застосувати правові наслідки недійсності правочинів згідно ст. 216 ЦК України, скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , що проведена Територіальним сервісним центром 6341 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ, поновити державну реєстрацію даного транспортного засобу за ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що 17 квітня 2018 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про споживчий кредит №450/0220, за яким ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 694 320,00 грн. для придбання транспортного засобу на строк 36 місяців, терміном остаточного повернення не пізніше 17.04.2021 року, зі сплатою 12,99% річних за користування кредитом. В забезпечення зобов`язання за договором кредиту між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави майна №450/0220/1 від 17.04.2018 року, посвідчений ПН ХМНО Палєвою О.М. №521. В заставу було передано транспортний засіб «Hyundai Grand Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_1 . На підставі укладеного договору застави 17.04.2018 року було зареєстровано приватне обтяження щодо заборони відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17.04.2018 року за №16827011. 23.06.2018 року між ОСОБА_2 та ТФ «Автолюбитель» було укладено договір комісії №352/18/008775. Також 23.06.2018 року між ТФ «Автолюбитель» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_1 №352/18/008775. Вказали, що укладений договір купівлі- продажу від 23.06.2018 року вчинений в простій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації у законному порядку.

Станом на 23.06.2018 застава спірного тз була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Даний факт встановлено також у Постанові Верховного суд від 09.06.2021 у справі №643/1735/19. Позивач зазначив, що обтяження заставодержателя АТ «Ощадбанк» згідно договору застави майна №450/0220/1 щодо заборони відчуження було зареєстровано 17.04.2018 року і було чинне на момент укладення договору купівлі продажу транспортного засобу №352/18/005775 від 23.06.2018 року.

Заставодержателем не надавалось письмової згоди на вчинення дій по зняттю з обліку заставного транспортного засобу, обтяження було зареєстровано 17.04.2018 року і станом на 23.06.2018 року відомості про обтяження містились в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Також, як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56838621 від 07.09.2018 року відомості щодо обтяження автомобіля засобу «Hyundai Grand Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_1 були зареєстровані 17.04.2018 року та вилучені 25.07.2018 року Оратівським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області на підстави постанови ВП 38738988. Згідно відповіді з Оратівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області зазначено, що вказане вилучення ними не здійснювалось, матеріали ВП №38738988 відсутні, і 25.07.2018 року було здійснено несанкціоноване внесення даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Зазначили, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем, оскільки ним було придбано транспортний засіб при наявності зареєстрованих відомостей в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, всупереч Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів, усіх типів марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджено Постановою КМУ від 07.09.1998 №1388.

15 квітня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що 23.06.2018 року він придбав автомобіль HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 . Автомобіль був придбаний на підставі договору № 352/18/008775 від 23.06.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТФ «Автолюбитель», яка діяла на підставі укладеного з власником автомобіля ОСОБА_2 договором комісії № 352/18/008775 від 23.06.2018 року. Продаж вчинено за 910000,00 грн. 23.06.2018 року автомобіль знято з обліку в ТСЦ 6341 МВС України в Харківський області за заявою ОСОБА_2 . При перевірці автомобіля встановлено відсутність обтяжень. 26.07.2018 року за заявою позивача автомобіль зареєстровано в ТСЦ 6341 МВС України в Харківський області на його ім`я з присвоєнням номерних знаків НОМЕР_3 . Під час реєстрації автомобіля також було перевірено та встановлено відсутність обтяжень на спірний автомобіль. Через деякий час позивач дізнався, що вказаний автомобіль перебуває в заставі за зобов`язаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «Ощадбанк». Після отримання витягу з ДОРМу позивачу стало відомо, що запис про заставу зареєстрований 06.08.2018 року, тобто після придбання та реєстрації позивачем спірного автомобілю. Зазначає, що він є добросовісним набувачем спірного автомобіля, а обтяження щодо нього є нечинним.

Крім того, посилався на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.09.2019 року було констатовано добросовісність ОСОБА_1 як набувача за договором № 352/18/008775 від 23.06.2018 року та визнано нечинним обтяження відносно автомобіля HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 . Постановою Харківського апеляційного суду від 17.12.2019 року рішення Московського районного суду м.Харкова від 27.09.2019 року залишено без змін.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21 травня 2024 року позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Визнано недійсними договір комісії № 352/18/008775 від 23.06.2018, укладений між ОСОБА_2 та Торгівельна фірма «Автолюбитель» та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 352/18/008775 від 23.06.2018, укладений між Торгівельна фірма «Автолюбитель» та ОСОБА_1 про відчуження транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_1 .

Застосовано наслідки недійсності правочинів згідно ст. 216 ЦК України шляхом зобов*язання ОСОБА_1 повернути транспортний засіб «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів за договором купівлі-продажу від 23.06.2018 року у розмірі 910000 грн.; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , що була проведена Територіальним сервісним центром 6341 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України та поновити державну реєстрацію даного транспортного засобу за ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Торгівельна фірма «Автолюбитель» на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 700,66 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Стець М.Л. просить рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. В частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути транспортний засіб ОСОБА_2 , стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів за договором купівлі-продажу від 23.06.2018 року у розмірі 910000 грн, скасування державної реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_1 , що була проведена Територіальним сервісним центром 6341 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України, поновлення державної реєстрації даного транспортного засобу за ОСОБА_3 позов залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заяву про зміну предмету позову було подано позивачем через півроку після закриття підготовчого судового засідання, а прийняття її до розгляду судом прямо суперечить вимогам ч.3 ст.49 ЦПК України, де вказано, що виключно до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. В противному разі, суд для забезпечення реалізації прав учасників процесу мав повернутися до підготовчого судового засідання, що не передбачено процесуальним законодавством, та не було зроблено судом першої інстанції. Крім того, згідно вказаної заяви з`явився новий учасник судового процесу третя особа Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС України в Харківській області. Вказане також знаходиться в прямому протиріччі з вимогами процесуального закону, зокрема ч.1 ст.53 ЦПК України, де вказано, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі. Таким чином, вимоги заявлені позивачем у заяві про зміну предмету позову, були прийняті та розглянуті судом першої інстанції всупереч нормам процесуального закону, що вплинуло на процесуальні права як апелянта, так і третьої особи.

Задоволені ж судом першої інстанції «вимоги» про зобов`язання ОСОБА_1 повернути транспортний засіб «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів за договором купівлі-продажу від 23.06.2018 року у розмірі 910000 грн, не тільки не були заявлені позивачем, а і не були оплачені судовим збором (який становить 1,5% від вартості майнової вимоги, тобто по 13650,00 грн за кожну вимогу). За таких обставин, з одного боку підтверджується висновок апелянта, що позивачем не були заявлені такі позовні вимоги, і суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог, а з іншого боку, вбачається чергове порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону, адже заява про зміну предмету позову в частині вимог щодо визнання недійсним договору комісії, скасування та поновлення державної реєстрації на спірний автомобіль мала бути залишена без руху, а згодом без розгляду.

ОСОБА_1 мав всі, передбачені чинним на той час законодавством, підстави покладатися на відомості, отримані фахівцем ТСЦ при знятті спірного транспортного засобу з обліку 23.06.2018 року, і відповідно не міг знати або припускати наявність обтяження, внесеного на підставі договору застави майна №450/0220/1 від 17.04.2018 року. При цьому жодних доказів щодо неправомірності дій фахівця ТСЦ (притягнення його до дисциплінарної, адміністративної чи навіть кримінальної відповідальності, рішення суду за позовом банку про визнання його дій неправомірними, тощо) матеріали справи не містять.

Задоволення позовних вимог про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності цього правочину, призводить до порушення ст.1 Першого протоколу до конвенції, оскільки в такому випадку на ОСОБА_1 покладено індивідуальний та надмірний тягар.

За відсутності обвинувального акту та відповідного вироку суду, наявність кримінального провадження взагалі нічого не доводить, а висновки, викладені в згаданій постанові про закриття кримінального провадження, є лише відображенням суб?єктивної думки слідчого. Натомість, позивач не надав жодного доказу щодо вчинених ним дій стосовно відновлення «незаконно» вилученого обтяження (звернення до суду з позовом про визнання дій державного виконавця неправомірними, до адміністратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо вилучення запису про скасування обтяження тощо).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про незаконність вилучення обтяження 17.04.2018 року не підтверджений жодним належним та допустим доказом по справі.

Позивач в своїй заяві не конкретизує які саме його права порушені і як задоволення позовних вимог сприятиме їх відновленню. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник позивача зазначила, що порушення права позивача полягає в неможливості звернення стягнення на спірний автомобіль через укладення відповідачами оспорюваного правочину, тобто в неможливості реалізації прав заставодержателя. Яким чином вказані права порушує оспорюваний договір комісії мотивувальні частини позовної заяви, заяви про зміну предмету позову, та оскаржуваного рішення відповіді не дають.

Позовні вимоги про визнання угод недійсними та застосування наслідків їх недійсності є неналежним та неефективним способом захисту прав позивача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, що не було враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області Луганська Т.О. просить прийняти рішення на розсуд суду.

Відзив мотивовано тим, що до основних функцій ТСЦ МВС, зокрема належить: проведення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на транспортні засоби, здійснення обміну реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби, зняття з обліку зареєстрованих транспортних засобів.

Вимагати будь-які інші документи, ніж передбачені пунктом 8 Порядку №1388, на момент здійснення вищевказаних реєстраційних операцій в ТСЦ у працівників сервісних центрів МВС не було правових підстав.

На момент проведення державної реєстрації також були відсутні підстави для відмови в перереєстрації транспортного засобу за новими власниками, автомобіль в розшуку не перебував, наявності арештів та/або заборон на його відчуження не було встановлено.

Абзацом 5 пункту 40 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема, у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу; на підставі рішення суду. Тобто, для скасування державної реєстрації транспортного засобу та визнання відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу недійсним, відповідно до вимог законодавства, достатньою є наявність відповідного судового рішення про визнання недійсним правочину, яке набрало законної сили, і не потребує встановлення окремого зобов`язання для його виконання. Враховуючи зазначене, у разі прийняття судом рішення про визнання недійсними зазначених договорів, вказане судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації транспортного засобу.

Поряд з цим відповідно до вимог пункту 40 Порядку Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується: на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу; на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів; у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу; на підставі рішення суду; у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що судом вірно встановлено порушення норм ст.203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вказує, що ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем, враховуючи оплатність договору купівлі-продажу, наявність на час укладення договору комісії та договору купівлі-продажу запису в ДРОРМі про обтяження забороною відчуження Транспортного засобу за договором застави, наявність якого ОСОБА_1 міг вільно перевірити.

Вважає, що АТ «Ощадбанк» обрано вірний спосіб захисту своїх прав враховуючи всі обставини справи. Так серед способів захисту цивільних прав та інтересів передбачених ст.16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Саме такий спосіб захисту і складає предмет позову по даній справі, хоча з цим не погоджується апелянт.

Вказує, що з часу постановлення ухвали суду від 30.07.2020 року до часу розгляду судом заяви позивача про зміну предмету позові від 18.01.2022 судові засідання у справі не проводились, розгляд справи по суті не відбувся. Подання позивачем вищевказаної заяви про зміну предмету позову від 18.01.2022 фактично предмет застави (визнання недійсним правочину та застосування правових наслідків недійсності правочину» не змінився.

Було здійснено уточнення щодо визнання недійсним договору комісії, на підставі якого комісіонером укладений договір купівлі-продажу, та уточнення здійснення правових наслідків недійсності правочинів.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд своє рішення мотивував наступним.

Внаслідок укладення спірного договору майно, яке перебувало в заставі і обтяження якого на час відчуження було зареєстровано відповідно до закону, але було відчужено без згоди заставодержателя, - спірні договори не відповідають вимогам ч. 3 ст. 215 ЦК України.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 не мав згоди банку, як заставодержателя за договором застави на відчуження транспортного засобу, що відбулося 23.06.2018, отже зміст оскаржуваних правочинів суперечить ч.2 ст.258 ЦК України, ч.2 ст.17 ЗУ «Про заставу» та п.4.4. договору застави, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2

ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем спірного автомобіля HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 , виходячи з положень ст.10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якою визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається добросовісним набувачем згідно ст.388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна; добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Протягом судового розгляду у даній справі представники позивача ХОУ АТ «Ощадбанк» належними та допустимими доказами довели, що предмет застави автомобіль HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 було придбано ОСОБА_2 за кредитні кошти, отримані за кредитним договором на споживчі цілі 17.04.2018, у зв`язку з чим 17.04.2018 між цими ж сторонами було укладеного Договір застави та зареєстроване відповідне обтяження щодо заборони відчуження цього тТЗ

Після цього ОСОБА_2 було вчинено правочин - договір комісії №352/18/008775 від 23.06.2018 з ТФ «Автолюбитель», всупереч наявним обмеженням, без розрахунку за кредитним договором та згоди заставодавця та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 352/18/008775 від 23.06.2018, укладений між Торгівельна фірма «Автолюбитель» та ОСОБА_1 про відчуження цього ж транспортного засобу, за наявності обтяження та без згоди заставодавця.

Будь-яких перешкод з приводу застосування наслідків недійсності правочинів згідно ст. 216 ЦК України в даній справі судом не встановлено, даний спосіб захисту суд вважає ефективним у даній справі та таким, що підлягає застосуванню судом, таким чином дана позовна вимога також підлягає задоволенню. А тому задовольняє позов про визнання правочинів недійсним із застосуванням ст.216 ЦК України, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути транспортний засіб «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів за договором купівлі-продажу від 23.06.2018 року у розмірі 910000 грн.; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Grand Santa Fe», 2017 року випуску, коричневого кольору, номер шасі- НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , що була проведена Територіальним сервісним центром 6341 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України та поновити державну реєстрацію даного транспортного засобу за ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчій кредит № 450/0220 (для придбання транспортного засобу), відповідно до якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 694320,00 грн.

Договором застави № 450/0220/1 від 17.04.2018 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 забезпечуються виконання ОСОБА_2 виконання зобов`язань за договором про споживчій кредит. На підставі укладеного договору застави було 17.04.2018 зареєстроване приватне обтяження щодо заборони відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 55439227.

Відповідно до договору комісії № 352/18/008775 від 23 червня 2018 року ТФ «Автолюбитель» за дорученням ОСОБА_2 зобов`язалось здійснити один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу № 352/18/008775 від 23 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТФ «Автолюбитель», ОСОБА_1 придбав автомобіль HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 . Продаж вчинено за 910 000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова № 643/10813/18 від 04 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 712 279,98 грн за договором про споживчій кредит № 450/0220 від 17 квітня 2018 року.

Виконавче провадження щодо виконання вищевказаного рішення № 643/10813/18 станом на час розгляду даної справи не завершено, перебуває на виконанні приватного виконавця Цимбала С.В., заборгованість ОСОБА_2 у розмірі 712 279,98 грн ПАТ «Ощадбанк» не погашена.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56838621 від 07 вересня 2018 року на автомобіль HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 накладено приватне обтяження, зареєстроване реєстратором 17 квітня 2018 року за № 16827011 на підставі договору застави № 450/0220/1 від 17 квітня 2018 року,

25 липня 2018 року постановою Оратівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області вилучено обтяження спірного автомобіля. Вказаний автомобіль був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 26 липня 2018 року.

06 серпня 2018 року на автомобіль HYUNDAI GRAND SANTA FE, 2017 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_2 накладено приватне обтяження, зареєстроване реєстратором 06 серпня 2018 року за № 17017331 на підставі договору застави № 450/0220/1 від 17 квітня 2018 року.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені обставини свідчать, що на день укладення спірних договорів вказаний автомобіль перебував під заставою, яка була належним чином зареєстрованою, та не було згоди банка заставоутримувача на його відчуження. При цьому перереєстрація права власності на спірний автомобіль на підставі вказаних спірних договорів стала можливою на наступний день після безпідставного тимчасового скасування реєстрації застави, що поза розумним сумнівом було в інтересах відповідача ОСОБА_1 , після чого реєстрація застави була поновлена. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що набувач спірного автомобіля відповідач ОСОБА_1 , як особа, що була безпосередньо зацікавлена у такому безпідставному знятті реєстрації застави на спірний автомобіль, не є його добросовісним набувачем, а тому наведені з цього приводу доводи скарги щодо неможливості реституції, яка передбачена ст. 216 ЦК України є необґрунтованими.

В матеріалах справи відсутні докази про незаконність уточнення позовних вимог банком.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей12,13,81,89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263,264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Враховуючи викладене, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції,

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стеця Максима Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 07 жовтня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.