УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 761/42167/19

провадження № 61-11878ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про відшкодування шкоди,

встановив:

21 вересня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року заявник надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції.

Проте касаційна скарга у новій редакції всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року так і не містить посилання на конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається ця касаційна скарга, з відповідним обґрунтуванням (мотивуванням), хоча зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень за приписами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України є обов'язковим.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що зазначення та обґрунтування випадку, передбаченого підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов'язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, оскільки підстави касаційного оскарження судових рішень визначені частиною другою, а не частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Крім того, слід зауважити, що частиною першою статті 413 ЦПК України, на яку заявник також посилається як на підставу для подання касаційної скарги, передбачено підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції, а не підстави касаційного оскарження.

Згідно з положеннями частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням наведеного, оскільки недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2025 року, усунуто не було, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов