Справа №203/997/25
Провадження №2/0203/1015/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

13.02.2025 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач; представник позивача - адвокат Шахторін А.С.) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - відповідач; ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (далі - третя особа-1, приватний нотаріус), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна (далі - третя особа-2, приватний виконавець), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач, з урахуванням ухвали суду від 28.05.2025 року, просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №63142 від 31.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на загальну суму 5786,00 грн;

- судові витрати покласти на відповідача.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства України. Оскільки, за твердженнями позивача, він не укладав ніякого договору на відкриття банківського рахунку для отримання коштів по кредиту та/або зарахування коштів, відповідач в принципі був позбавлений будь-якої змоги надати на підтвердження безспірності заборгованості, хоча б якісь документи, що можуть стати належним підтвердженням виникнення заборгованості. Позивач також зазначив, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, а сам виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Крім того, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений.

З огляду на вищевикладене, з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

01.04.2025 року в системі «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення відповідача по суті справи із запереченнями проти задоволення позовних вимог, в яких представник відповідача просить суд: врахувати письмові пояснення при розгляді справи; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в частині витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 15000,00 грн - відмовити.

Свою правову позицію по справі представник відповідача обґрунтував тим, що відповідач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Так, представник відповідача зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування. На думку відповідача, вартість судових витрат суттєво завищена та неспівмірна фактично наданим послугам, складності справи. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

28.07.2025 року в системі «Електронний суд» представник третьої особи-2 - приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 - адвокат Юхименко Ю.Ю. - подав до суду письмові пояснення третьої особи-2 щодо позову або відзиву, в яких, зокрема, зазначив, що на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі, достатній для повного погашення заборгованості за виконавчим документом, сплати основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Рішення, згідно з виконавчим документом, фактично виконано у повному обсязі.

З огляду на викладене, на підставі положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», 09.04.2025 року приватним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів та постанова про закінчення виконавчого провадження. Так, в рамках кримінального провадження НОМЕР_2 приватним виконавцем стягнуто 7563,82 грн, з яких: 5786,00 грн - перераховано стягувачу в рахунок погашення боргу за виконавчим документом; 578,60 грн - зараховано в рахунок основної винагороди приватного виконавця; 1199,22 грн - зараховано в рахунок витрат виконавчого провадження.

Тому представник третьої особи-2 просить суд: вирішення позову - залишити на розсуд суду.

Третя особа-1 не подала до суду пояснення по суті спору.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року було повернуто заявнику заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шахторіна Артема Сергійовича про забезпечення позову в цивільній справі.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 28.05.2025 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анну Сергіївну.

У судове засідання 18.08.2024 року учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи-2 на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу за відсутності учасників справи за наявними в матеріалах справи письмовими доказами та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною був вчинений спірний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №63142, про звернення стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором №515384-А від 19.03.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 25.06.2019 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1220-01 від 28.12.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , (стягувач), заборгованість за кредитним договором №515384-А від 19.03.2019 року, загальна сума заборгованості 5786,00 грн; дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) - 31.03.2025 року.

За умовами кредитного договору №515384-А від 19.03.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі - ТОВ «СС ЛОУН», кредитодавець) та ОСОБА_3 (далі - позичальник) уклали договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (споживчі цілі). Загальний розмір наданого кредиту 2000,00 грн, плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,33 % в день (пункти 1.1. - 2.2 договору).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни від 08.02.2022 року, ВП НОМЕР_2, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №63142, виданого 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 5786,00 грн; боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», .

Відповідно до Інформації про виконавче провадження, ВП НОМЕР_2, стан виконавчого провадження станом на 12.02.2025 року: відкрито; боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ; зокрема, 06.02.2025 року приватним виконавцем Макаренко А.С. була вчинена виконавча дія щодо зміни назви боржника виконавчого провадження на підставі отриманих даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян приватним виконавцем встановлено, що боржник - ОСОБА_1 , внесені зміни та винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни від 09.04.2025 року, ВП НОМЕР_2, про закінчення виконавчого провадження було встановлено, що на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі, достатній для повного погашення заборгованості за виконавчим документом, сплати основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Рішення, згідно з виконавчим документом, фактично виконано у повному обсязі. Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом: 0 гривень, сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 578,60 грн, та постановлено закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №63142, виданого 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 5786,00 грн; припинена чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання; боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», .

На підтвердження факту надання позивачу правничої допомоги у розмірі 15000,00 грн адвокатом Шахторіним М.В. сторона позивача надала суду копії: договору №2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.02.2025 року адвокатом Шахторіним А.С.; платіжної інструкції в національній валюті від 07.02.2025 року №@2PL102783 на суму 2000,00 грн на користь отримувача: адвокат Шахторін А.С., з призначенням платежу: часткова оплата гонорару адвоката згідно з договором №2 від 06.02.2025 року, ОСОБА_1 ; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №23723 від 12.03.2025 року на суму 4000,00 грн; платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: ОСОБА_1 внесення готівки за часткову оплату гонорару адвокату згідно з договором б/н від 06.02.2025 року; отримувач: адвокат Шахторін Артем Сергійович; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №64089 від 07.04.2025 року на суму 4000,00 грн; платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: ОСОБА_1 внесення готівки за часткову оплату гонорару адвокату згідно з договором б/н від 06.02.2025 року; отримувач: адвокат Шахторін Артем Сергійович; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №25712 від 06.05.2025 року на суму 2000,00 грн; платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: ОСОБА_1 внесення готівки за часткову оплату гонорару адвокату згідно з договором б/н від 06.02.2025 року; отримувач: адвокат Шахторін Артем Сергійович; розписки про отримання гонорару в готівковій формі від 19.05.2025 року, за змістом якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №2 від 06.02.2025 року, сплатив адвокату Шахторіну А.С. остаточну оплату гонорару по договору у розмірі 3000,00 грн; акту виконаних робіт (наданих послуг) за договором від 21.05.2025 року про надання професійної (правничої) допомоги від 06.02.2025 року, підписаного сторонами договору, відповідно до якого вартість наданої правничої допомоги становить у фіксованому розмірі 15000,00 грн.

Так, відповідно до договору №2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.02.2025 року, ОСОБА_1 (клієнт) та Шахторін Артем Сергійович (адвокат) уклали договір, за яким клієнт доручає та зобов`язується оплатити гонорар (винагороду), фактичні витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги, необхідні для виконання цього договору, а адвокат приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правничої (правової) допомоги в обсязі та на умовах, що визначені договором (п. 1.1. договору).

За послуги, що надаються адвокатом у відповідності до умов договору, клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі 15000,00 грн; при встановленні розміру гонорару сторони враховують складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші обставини; гонорар за договором є розумним і враховує витрачений адвокатом час по виконанню доручень; розмір гонорару за договором становить адвокатську таємницю, клієнт без письмової згоди адвоката не має права розголошувати його розмір і порядок оплати (пункти 4.1., 4.2., 4.4. договору).

Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 21.05.2025 року за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.02.2025 року, виконавцем була надана така правова (правнича) допомога:

- надання консультацій, роз`яснень з правових питань, що стосуються предмету доручення, протягом часу дії договору та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, необхідними для надання правничої допомоги в суді;

- підготовка та подання заяв, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, а також на сприяння їх відновленню: підготовка та подача до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню від 12.02.2025 року; підготовка та подача до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заяви про забезпечення позову від 13.02.2025 року; підготовка та подача до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про долучення доказів, понесених судових витрат позивачем;

- представництво інтересів клієнта у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська: ознайомлення з матеріалами справи.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 31.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №63142, та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За загальними положеннями, визначеним статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до положень статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, у подібних правовідносинах, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа №310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач не довів суду того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мав безспірну кредитну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі станом на час його вчинення. З-поміж іншого, відповідачем не доведено і того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріус отримував від позивача як боржника первинні документи щодо погашення кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

При цьому відповідачем не було доведено факту направлення на адресу позивача та отримання ним вимоги відповідача про сплату наявної кредитної заборгованості, надання її нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів суду безспірність розміру кредитної заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі. Крім того, виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим. Своєю чергою, позивач звернувся до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує безспірність позовних вимог. Це є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Таким чином, позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню оспорюваного виконавчого напису є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1, частини 2, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Аналіз викладених вище положень визначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа №815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа №826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №922/1163/18).

З урахуванням положень частини 4 статті 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду.

Також відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Так, як видно з наданих представником позивача письмових доказів, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,00 грн, який є фіксованим, відповідно до умов договору, позивачу були надані правничі послуги адвокатом Шахторіним А.С. на підставі договору №2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.02.2025 року, акту виконаних робіт, платіжних інструкцій та розписки зі сплати гонорару адвоката Шахторіна А.С. у загальному розмірі 15000,00 грн.

Тому, з урахуванням викладеного, та того, що позов задоволений у повному обсязі, позивач довів суду належними та допустимими доказами розмір сплаченого ним фіксованого гонорару адвокату, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,00 грн.

При цьому, з огляду на те, що позивачем за подання заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, а ухвалою суду від 17.02.2025 року було повернуто позивачу заяву про забезпечення позову, позивачу з Державного бюджету України підлягає поверненню сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, та відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,00 грн, та позивачу з Державного бюджету України підлягає поверненню сплачений за подання заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 605,60 грн (платіжна інструкція в національній валюті від 13.02.2025 року №233 на суму 605,60 грн міститься в матеріалах цивільної справи №203/997/25).

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Виконавчий напис від 31.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №63142, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №515384-А від 19.03.2019 року на загальну суму 5786,00 грн, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12/177; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12/177; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Повернути позивачу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) (платіжна інструкція в національній валюті від 13.02.2025 року №233 на суму 605,60 грн міститься в матеріалах цивільної справи №203/997/25).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.М. Ханієва