РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3779/25

Номер провадження 2/495/2402/2025

20 жовтня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гелла С.В.,

із участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

28.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шабівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.06.2024 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 42.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02.08.2018 року головним спеціалістом-юрисконсультом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Гончарук А.В., зареєстрований в реєстрі за №206, ОСОБА_2 все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належить їй, та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом строк, а саме 04 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заявою від 04.07.2024 року, зареєстрована в реєстрі за №755.

Таким чиномпозивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом фактично вступив у володіння спадковим майном, подавши вищевказану заяву.

Через деякий час позивач звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного територіального округу Іваницького О.Ю. щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 , проте відповідно до листа нотаріуса у видачі свідоцтва про права на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного територіального округу Іваницького О.Ю. від 22.05.2025 року №72-01-16.

Тобто, з невідомих позивачу обставин, спадкова справа на підставі його заяви від 04.07.2024 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не заведена.

Тому, на підставі викладеного, позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить визначити додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву представник відповідача суду не надав; своєю заявою від 23.06.2025 року позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення; просив розглядати справу без його участі.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2025 року, відкладено на 30.09.2025 року, 20.10.2025 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 20.10.2025 учасники справи не прибули.

У зв`язку із відсутністю обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.06.2024 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 42.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02.08.2018 року головним спеціалістом-юрисконсультом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Гончарук А.В., зареєстрований в реєстрі за №206, ОСОБА_2 все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належить їй, та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом строк, а саме 04 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заявою від 04.07.2024 року, зареєстрована в реєстрі за №755.

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом фактично вступив у володіння спадковим майном, подавши вищевказану заяву.

Через деякий час позивач звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного територіального округу Іваницького О.Ю. щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 , проте відповідно до листа нотаріуса у видачі свідоцтва про права на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного територіального округу Іваницького О.Ю. від 22.05.2025 року №72/01-16.

Також, листом № 148/01-16 від 30.09.2025 року приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного територіального округу Іваницький О.Ю. на запит суду надав інформацію про те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась.

5. Норми права, які застосував суд. Висновки.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті 1223 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї (постанова ВС від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц).

Щодо оцінки поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини суд звертає увагу, що така поважність повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки своєчасно оформив у нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а також вважав, що є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Також судом враховано лист приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Іваницького О.Ю. від 30.09.2025 року про те, що згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилась.

Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Подані позивачем докази на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає достатніми, достовірними, належними, допустимими.

Враховуючи встановлені обставини, суд знаходить поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи доводи позивача щодо поважності причин пропуску строків прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , які підтвердив доказами, а також із врахуванням того, що намір прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 88, 209, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, статтями 15,16, 328, 331, 375, 1217, 1218, 1223, 1258, 1259, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщинизадовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном у 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Шабівська сільська рада об`єднана територіальна громада Білгород-Дністровського району, Одеської області, , юридична адреса: вулиця Центральна, 63, село Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область.

Суддя С.В. Гелла