РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/836/25

Провадження №2/568/340/25

14 жовтня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позховного провадження цивільну справу

за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 59125 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 01.05.2023 року між ТОВ «Інвеструм» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №00385-05/2023. На підставі договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 15000 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок

03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, на підставі якого ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00385-05/2023.

29.01.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00385-05/2023.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитним договором №00385-05/2023 від 01.05.2023 року в сумі 59125 грн., з яких: 15000 грн. тіло кредиту, 44125 грн. відсотків; судовий збір в сумі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Ухвалою від 16.06.2025 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та оголошенням на сайті Судова влада про виклик до суду.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивач просив розглянути справу без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 01.05.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "ФК Інвеструм" з заявою-анкетою на отримання фінансового кредиту (а.с. 17).

01.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №00385-05/2023 (а.с. 23-33).

Відповідно до п. 1.1 Договору, товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 01.05.2023 р. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 24.04.2025 р.

Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 Договору (п. 1.4.1).

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 4731-21хх-хххх-7645, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

ОСОБА_1 підписала договір про надання фінансового кредиту №00385-05/2023 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W711.

Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту від 01.05.2023 р., яким передбачено процентну ставку, строк кредитування 360 днів, спосіб та строк надання кредиту, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту (а.с. 19-22).

На виконання умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» перерахувало на рахунок відповідача грошові кошті в сумі 15000 грн., що підтверджується інформацією iPay від 16.04.2025 р. (а.с. 45).

03 липня 2023 року між «ФК «Інвеструм» (клієнт) та ТОВ «Стар Файненс Груп» (фактор) укладено Договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основним договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього договору (а.с. 46-47).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Стар Файненс Груп» право вимоги до боржника боржника ОСОБА_1 по Договору №00385-05/2023 в загальній сумі 27500 грн. (а.с. 48).

29 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило факторові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.50-55).

Сторонами договору факторингу підписано акт прийому-передачі реєстру Боржників від 29.01.2024 р. (а.с. 57).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №00385-05/2023 на загальну суму 59125 грн., з яких: 15000 грн. тіло кредиту, 44125 грн. відсотків (а.с. 56).

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор звернулося до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 00385-05/2023 від 01.05.2023 р. в сумі 59125 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 44125 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Отже, із змісту вищенаведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти).

Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем, у тому числі заяву на укладення кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, підписано шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Інвеструм» виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 15000 грн..

Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду не надав. Крім того, відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем.

В матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Відповідно до долучених до справи договорів факторингу, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.

Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» та від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання кредитного договору ТОВ «ФК «Інвеструм» перерахувало відповідачу кредиті кошти в сумі 15000 грн..

Однак, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15000 грн. тіла кредиту є обгрунтованою та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, суд враховує наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Як вбачається з умов договору про надання фінансового кредиту від 01.05.2023 року його укладено до 24.04.2025 р. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 Договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по відсоткам складає 44125 грн. нарахована за період з 01.05.2023 р. по 28.10.2023 р.

Здійснивши розрахунок відсотків, враховуючи здійснену відповідачем часткову оплату відсотків в сумі 13250 грн., суд зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний позивачем період становить 54625 грн., проте враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення 44125 грн. відсотків.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн..

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги "№0103 від 01.03.2024 р., замовлення до Договору, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 09.05.2025 р., рахунок на оплату від 25.04.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.03.2024 р. між Адвокатським об`єднанням "Апологет" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про надання правової допомоги № 0103 (а.с. 62).

Умовами договору передбачено, що клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п. 1.1).

Із замовлення до Договору про надання правової допомоги від 15.04.2025 р. вбачається, що клієнт замовив, а виконавець зобов`язався надати послуги з комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги щодо якої належить клієнту, стосовно боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №00385-05/2023, вартість послуг 7000 грн. (а.с. 63).

Згідно детального опису робіт від 09.05.2025 р. на виконання договору АО "Апологет" надані юридичні послуги: усна консультація щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором витрачено 30 хв., ознайомлення з матеріалами справи витрачено 2 год., погодження правової позиції витрачено 30 хв., складання позовної заяви витрачено 3 год 30 хв, подання заяви до суду. Всього витрачено 6 год. 30 хв. (а.с. 64).

Відповідно до рахунку на оплату від 25.04.2025 р., загальна вартість послуг згідно договору про надання правової допомоги складає 7000 грн. (а.с. 65).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, судом встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: ознайомлення з матеріалами справи та надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, погодження правової позиції не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі вивчення матеріалів справи, надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням позовної заяви, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Суд вважає, що витрачений адвокатом час (6 год. 30 хв.) у справі завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності.

Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції є неспівмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт та ціною позову.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності та пропорційності розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту в сумі 59125 грн., яка складається: 15000 грн. тіло кредиту, 44125 грн. відсотків за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2422,40 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Повний текст складено 14.10.2025 р.

Суддя А.О. Сільман