Справа № 509/5877/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року с-ще. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Спічака Вадима Олексійовича,

за участю:

секретаря судового засідання Попочебенюк Владлени Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_3 ; Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя право вланості на частки квартири АДРЕСА_3 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що справу належить передати на розгляд за територіальною підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області з наступних підстав.

Як убачається зі змісту позовної заяви, додані в її обґрунтування документи, предметом розгляду у даній справі, є поділ майна подружжя та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться у смт. Хлібодарське Одеського району Одеської області, а саме: квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1?ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" надав судам роз`яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна, до якого, згідно?ст. 181 ЦК України, належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.?364,?367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.?370,?372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, правила?ст. 30 ЦПК України?про виключну підсудність застосовуються до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 16 лютого 2021 року по справі № 911/2390/18, словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Звертаючись з даною позовною заявою до Овідіопольського районного суду Одеської області, позивачем не вірно визначено суд, компетентний розглядати позовну заяву, адже спір, який між сторонами виник з приводу нерухомого майна вирішується судом за місцезнаходженням цього майна.

Частиною 1?статті 378 ЦПК України?визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції. (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1?ст. 31 ЦПК України?суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі?ст. 32 ЦПК України?спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому?статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно?Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод?від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1?ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи те, що місцем знаходження об`єктів нерухомого майна є смт. Хлібодарське Одеського району Одеської області, для розгляду даної справи компетентним та належним судом за правилами виключної підсудності є Біляївський районний суд Одеської області.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що справа не підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області та має бути передана на розгляд за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.?30,?31,?378 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про поділ спільного майна, передати за підсудністю на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області (67602, Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Кіпенка,1).

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про поділ спільного майна, має бути направлена до Біляївського районного суду Одеської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Спічак В.О.