ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/908/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря - Панькевич Т.І.

та позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Кавійчик В.П., представника ТНПУ ім. Володимира Гнатюка - адвоката Пньова П.О., представника Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Кацан А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 607/20792/23 за апеляційною скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, інтереси якого представляє адвокат Пньов Петро Олександрович, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року, постановлену суддею Черніцькою І.М, у справі щодо звіту Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка в частині поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кавійчик В.П., звернулася до суду із заявою та просила встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 607/20792/23 в частині поновлення її на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка з 19 вересня 2023 року та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду в частині поновлення її на відповідній посаді.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року

Зобов`язано Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання боржником ухвали суду.

14 квітня 2025 року на адресу суду надійшов звіт про виконання судового рішення.

У звіті Тернопільський національний педагогічний університет імені В. Гнатюка зазначає, що університет звертався до суду із заявою про роз`яснення порядку виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, однак ухвалою суду від 11 липня 2024 року відмовлено у роз`ясненні.

Вказує, що у разі затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, позивач має право на звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення згідно з вимогами ст. 236 КзпП України.

18 липня 2024 року університетом видано наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання, визначено кабінет НОМЕР_2 робочим місцем, встановлено графік роботи, внесено відповідний запис у трудову книжку. З часу поновлення позивача на роботі, університет не позбавляв позивача можливості виконувати свої обов`язки згідно умов контракту і отримувати за це грошову винагороду. У керівництва університету відсутні повноваження на створення кафедри та формування групи підлеглих працівників для виконання позивачем обов`язків керівника як цього вимагає позивач у справі. Згідно укладеного між ними контракту, на університет не покладено обов`язку відводити години викладацької діяльності. Кафедра створюється виключно за рішенням вченої ради університету, тому створення кафедри української мови без згоди вченої ради є об`єктивно неможливим та не залежить від волі університету. 25 березня 2025 року на засіданні вченої ради розглядалось питання створення кафедри української мови та методики її навчання, однак рішення щодо створення даної кафедри не прийнято. Університет є бюджетною установою, що фінансується з держаного бюджету, а діяльність регламентується нормативно-правовими актами і розпорядженнями Міністерства освіти та науки. Університет не вправі самостійно створювати структурний підрозділ та змінювати штатний розпис посеред бюджетного року, без попереднього погодження Міністерства освіти та науки України.

Позивачу було запропоновано рівнозначну посаду з оплатою доцента кафедри української мови, від якої ОСОБА_1 відмовилась.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем не вживались жодні заходи до боржника щодо невиконання рішення суду, в тому числі не накладався штраф та така бездіяльність стягувачем не оскаржувалась, що свідчить про виконання ними рішення суду в частині поновлення на роботі.

Посилаючись на наведене, університет просить прийняти звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року у справі № 607/20792/23 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка в частині поновлення на роботі.

Застосовано до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка захід процесуального примусу у виді штрафу в розмір 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн, який стягнуто у дохід держави.

Встановлено Тернопільському національному педагогічному університету імені Володимира Гнатюка новий строк для подачі до суду звіту про виконання судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року у справі № 607/20792/23 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, протягом 30 календарних днів з дня отримання боржником ухвали суду.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу протягом трьох місяців.

В апеляційній скарзі представник Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - адвокат Пньов П.О. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області області від 25 червня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким прийняти звіт Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що 18 липня 2024 року університетом видано наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання, визначено кабінет НОМЕР_2 робочим місцем, встановлено графік роботи, внесено відповідний запис у трудову книжку. ОСОБА_1 , у період з 18 липня 2024 року (дата поновлення на роботі) до 30 червня 2025 року, отримувала заробітну плату саме як працівник університету - завідувач кафедри української мови та методики її навчання та за цей період закладом вищої освіти їй нараховано та сплачено відповідні страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для зарахування цього періоду до страхового стажу для отримання права на призначення пенсії (трудової діяльності/трудового пенсійного стажу).

З моменту поновлення на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання ОСОБА_1 брала активну участь у освітній науково-педагогічній діяльності університету, як у статусі завідувача кафедри української мови та методики її навчання, так і науково-педагогічного працівника.

Отже, жодного нібито формального поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Університету, як про це безпідставно стверджує суд першої інстанції, не відбулося. В зв`язку з чим 24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кавійчик В.П. подала відзив на апеляційну скаргу представника Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - адвоката Пньов П.О., у якому зазначила, що видання наказу про поновлення на роботі без допуску до виконання трудових функцій не є належним поновленням і свідчить про формальний підхід до виконання рішення суду.

Доводи заявника про те, що стягувачеві надавались відпустки, отримувались страхові виплати та виплачувалась заробітна плата у зв`язку із тимчасовою оплачуваною непрацездатністю не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 було поновлено на роботі належно, адже соціальні гарантії не пов`язані із допуском до виконання трудових функцій.

Також, невиконання ОСОБА_1 з точки зору заявника деяких обов`язків за умовами контракту як із завідувачем кафедри не стосуються предмету розгляду. Якщо ж нею справді не виконувались обов`язки, для яких нібито були створені всі умови, то роботодавець мав повне право на притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відповідно до ст. 140, 147 КЗпП України, але фактів притягнення працівника до відповідальності заявником не представлено.

Питання щодо того, чому ОСОБА_1 жодного разу не оскаржила як особа, не поновлена на посаді, дії Університету щодо виплати заробітної плати, відпускних, лікарняних, видачі наказів про відпустки та відрядження, неподання позову про стягнення середнього заробітку за період, у якому вона як працівник була незаконно позбавлена можливості виконувати свою трудову функцію містить у собі суперечність, оскільки контекстуально припускає неправомірність таких дій з боку ТНПУ ім. В. Гнатюка, а також заперечує принцип диспозитивності - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Виплати не свідчать про належне поновлення і про можливість реалізації ОСОБА_1 свого потенціалу, вмінь і розумових здібностей при виконанні трудових функцій. Такої ж думки доходить і Європейський суд з прав людини

Отже, належне поновлення - це не заробітна плата чи соціальні гарантії. Передусім це - можливість самореалізації через виконання трудових функцій.

У судовому засіданні представник Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - адвокат Пньов П.О. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній.

Представник Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Кацан А.Б. апеляційну скаргу представника Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - Пньова П.О. підтримала. Щодо вирішення даної справи поклалась на думку суду.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Кавійчик В.П. апеляційної скарги представника Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - Пньова П.О. не визнали, вважаючи її безпідставною, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка задоволено. Скасовано наказ № 357-к/тр від 31.08.2023 року Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року.

Стягнуто з Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка на користь ОСОБА_1 95517,18 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням установлених законодавством України податків і зборів, за період з 19.09.2023 року по 04.07.2024 року. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року та набрало законної сили.

На підставі даного рішення суду, 08 липня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, який звернуто до виконання до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

На підставі вказаного виконавчого листа, 10 липня 2024 року державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кацан Аллою Борисівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання. Зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

З листа Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка від 10 липня 2024 року адресованого державному виконавцю, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, встановлено, що відповідач повідомляє про неможливість негайно виконати рішення суду в частині поновлення на роботі позивача у зв`язку з відсутністю посади завідувача кафедри української мови та методики її навчання, а тому вони звернулись до суду із заявою про роз`яснення рішення суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/20792/23 від 05 липня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім.Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року відмовлено. Ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

18 липня 2024 року відповідач видав наказ № 345-к/тр, яким поновив позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання з 19 вересня 2023 року, визначив робоче місце ОСОБА_1 - кабінет НОМЕР_2 головного корпусу університету, встановив для ОСОБА_1 36-годинний робочий час на тиждень графіком роботи з 09.00 до 17.00 години (з обідньою перервою з 13.00 до 14.00, відділу кадрів забезпечити внесення запису про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1

24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із отримання наказу №345-к/тр від 18.07.2024 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі.

Відмовляючи у прийняті звіту ТНПУ імені Володимира Гнатюка про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року у справі № 607/20792/23 та застосовуючи захід процесуального примусу у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, а заходи, які наведені боржником у звіті, що вживаються для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Згідно зі статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України).

Відповідно до вимог частин першої-третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18) вказано, що КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з цією статтею рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах,

Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

В силу вимог частин 1, 2 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах, у тому числі, що виникають із трудових правовідносин. Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що 08 липня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, який звернуто до виконання до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

На підставі вказаного виконавчого листа, 10 липня 2024 року державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кацан Аллою Борисівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання. Зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

18 липня 2024 року відповідач видав наказ № 345-к/тр, яким поновив позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання з 19 вересня 2023 року, визначив робоче місце ОСОБА_1 - кабінет НОМЕР_2 головного корпусу університету, встановив для ОСОБА_1 36-годинний робочий час на тиждень графіком роботи з 09.00 до 17.00 години (з обідньою перервою з 13.00 до 14.00, відділу кадрів забезпечити внесення запису про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1 (т.3 а.с.23).

24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із отримання наказу №345-к/тр від 18.07.2024 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі на підставі пункту 9 статті 39 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (т.3 а.с.169).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що на час розгляду судом звіту про виконання судового рішення виконавче провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року підлягає скасуванню, оскільки на час розгляду звіту про виконання рішення виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому слід зазначити, що суд повинен перевіряти стан виконавчого провадження у ході розгляду справи за відповідною заявою стягувача та не допускати випадків встановлення судового контролю за виконанням судових рішень, які фактично виконані, тобто використовувати такий інститут всупереч його призначенню - забезпечення обов`язковості судового рішення.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 у разі її незгоди із постановою державного виконавця від 24 червня 2025 року не позбавлена можливості звернутися із скаргою на такі дії у порядку визначеному законом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка - адвоката Пньова П.О. підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, інтереси якого представляє адвокат Пньов Петро Олександрович задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 жовтня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів