Провадження № 22-з/812/94/25 Доповідач в апеляційній інстанції суддя Царюк Л.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
14 жовтня 2025 року м. Миколаїв Справа № 484/2035/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Царюк Л.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для даху» про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для даху» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку,
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року вищезазначений позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази від 17 березня 2025 року № 2-ш/дс «Про застосування до ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни стягнення у виді звільнення» та від 17 березня 2025 року № 8-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді менеджера зі збуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для даху» (далі ТОВ «Все для даху»).

Стягнуто з ТОВ «Все для даху» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 69 823.33 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17 436.76грн, компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 6 419.52 грн та витрати на правничу допомогу частково у розмірі 10 000 грн, а всього 103 679 грн 61 коп.

Не погодившись з рішення суду ТОВ «Все для даху» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на незаконність ухваленого рішення просило його скасувати та ухвалити нове, яким, відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року ТОВ «Все для даху» задоволено.

Рішення Первомайського міськрайонного суду м. Миколаєва від 21 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Все для даху» про визнання незаконними та скасування наказів ТОВ «Все для даху» від 17 березня 2025 року № 2-ш/дс «Про застосування до ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни стягнення у виді звільнення», та від 17 березня 2025 року № 8-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за дні невикористаної відпустки, заборгованості по заробітній платі відмовлено повністю.

Компенсовано ТОВ «Все для даху» за рахунок держави 2 906 грн 88 коп. судового збору.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, до закінчення судових дебатів, представник відповідача Бенедичук О.Л. зробив заяву про надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які сторона (сплатила або має сплатити) у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

29 вересня 2025 року «ТОВ «Все для даху», в інтересах якого діяв його представник Кермач А.І., через підсистему «Електронний суд» подав до Миколаївського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених впри розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Загальний розмір цих витрат складає 60 000 грн, а саме, витрати в суді першої 24 000 грн, витрати в суді апеляційної інстанції 36 000 грн, які, на думку заявника, мають бути стягнуті з позивача ОСОБА_1

ОСОБА_1 не надав суду будь яких клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року, що набрала чинності 16 липня 2025 року).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Згідно частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За матеріалами справи вбачається, що разом з заявою про ухвалення додаткового рішення на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, заявником були надані наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року; копія додаткової угоди від 21 квітня 2025 року; копія акту надання-приймання послуг від 26 травня 2025 року; копія акту надання-приймання послуг від 27 травня 2025 року; копія ордеру від 22 липня 2024 року серія ВТ № 1049945.

З вище перелічених документів вбачається, що ТОВ «Все для даху» в суді першої інстанції було понесено витрати на надання правничої допомоги на загальну суму в розмірі 24 000 грн.

В суді першої інстанції ТОВ «Все для даху» подавало заяву щодо судових витрат, в якій зазначало, що протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи буде надано заяву про розрахунок судових витрат та їх стягнення, а також докази на підтвердження судових витрат.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Все для даху» протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду жодних доказів на підтвердження понесених товариством витрат на надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції не надало.

Вказані докази були надані ТОВ «Все для даху» тільки до суду апеляційної інстанції разом з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо таких витрат.

Між тим, оскільки зазначені докази до суду першої інстанції не надавались та судом не приймалось відповідного рішення, то суд апеляційної інстанції, в силу своїх процесуальних повноважень, позбавлений можливості розглянути це питання за суд першої інстанції.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу понесених ТОВ «Все для даху» в суді апеляційної інстанції.

Інтереси ТОВ «Все для даху» під час розгляду цивільної справи в суді апеляційної інстанції представляв, крім інших, адвокат Кермач А.І., який діяв на підставі ордеру від 22 липня 2024 року серія ВТ № 1049945.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених заявником в суді апеляційної інстанції були надані наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року; копія додаткової угоди від 21 квітня 2025 року; копія акту надання-приймання послуг від 25 вересня 2025 року; копія акту надання-приймання послуг від 26 вересня 2025 року; копія ордеру на ім`я Кермач А.І.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4, 3.5 Договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року розмір гонорару за надані послуги обчислюється у фіксованому розмірі або погодинній оплаті та сплачується на підставі акту надання-приймання послуг у встановленого цим Договором порядку. Розмір гонорару за одну годину робочого часу адвоката складає 4 000 грн та обчислюється із розрахунку часу, витраченого на надання послуг (переліку послуг/виконання робіт за винятком часу на відрядження. Розмір гонорару у фіксованому розмірі встановлюється додатковою угодою до цього Договору із зазначенням послуги (переліку послуг) та їх вартості.

Згідно пункту 1.2 додаткової угоди від 21 квітня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року сторони погодили, що розмір гонорару за цією Додатковою угодою до договору встановлюється у фіксованому розмірі та в межах досудової підготовки та судового провадження складає: в суді першої інстанції 24 000 грн; в суді апеляційної інстанції 36 000 грн.

Із наданого акту встановлено, що надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції адвокатом Кермачем А.І., здійснювалось за наступні послуги: 20 червня 2025 року - складання, оформлення, подання процесуальних документів: апеляційної скарги (1 год. 6 000грн); 07 липня 2025 року - складання, оформлення, подання процесуальних документів: апеляційної скарги (нова редакція) (8 год.- 48 000грн); 18 вересня 2025 року - складання, оформлення, подання процесуальних документів: заяв від ТОВ «Все для даху», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні ( 1 год. 6 000грн); 22 вересня 2025 року - консультації з питань судового засідання суду апеляційної інстанції - заявлення відводу колегії суддів; порядок надання пояснень по суті апеляційної скарги та підстав апеляційного оскарження з урахуванням судової практики ВС (3 год. 18 000 грн); підготовка до судового засідання та участь в судовому засіданні об 11:45 год. 23 вересня 2025 року (2 год. 12 000грн).

Загалом, як зазначає адвокат, правнича допомога при розгляді справи в суді першої інстанції була надана на суму 90 000 грн. Проте, відповідно до умов договору клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг у фіксованому розмірі 36 000 грн.

Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини при наданні професійної правничої допомоги, що визначені Законом України «Про адвокатуру».

Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/ дії/бездіяльність обох сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3 5, 9 статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04,§ 268)).

В питанні критеріїв слід врахувати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналізуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у справі, апеляційний суд враховує, що більшість наданих адвокатом Кермачем А.І. послуг, фактично зводяться до складання, оформлення та подання процесуальних документів. Апеляційна скарга та апеляційна скарга (нова редакція), яка за своїм змістом фактично є доповненням до апеляційної скарги, по своєму обсягу є невеликими, предмет позову та докази сторін на підтвердження своїх доводів та заперечень є нескладними та необ`ємними, а судова практика за такою категорією справ є сталою та не потребує загалом багато часу на її ознайомлення та вивчення. Отже, на думку апеляційного суду, вартість послуг за їх складання в загальному розмірі 36 000 грн є завищеною та непропорційною до розміру наданих адвокатом послуг.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг, конкретних обставин справи, складності справи та обґрунтованості витрат, апеляційний суд вважає, що необхідно зменшити суму витрат на правову допомогу надану в суді апеляційної інстанції, а саме: за складання, оформлення, подання процесуальних документів; консультацію з питань судового засідання суду апеляційної інстанції, підготовку до судового засідання 6 000 грн та участь у судовому засіданні - 2 000 грн.

За такого, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Все для даху» витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 8 000 грн.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для даху» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для даху» ( ОСОБА_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (п`ять тисяч ) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року