Справа № 353/446/25
Провадження № 2/349/441/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 жовтня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №72445718 від 28 січня 2022 року в розмірі 14 424,95 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений в електронній формі шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором договір позики №72445718, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8050,00 грн, строком кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків за програмою лояльності у розмірі 1,6915 в день, за понадстрокове користування кредитом (не застосовується в період карантину) 2,50 % в день.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №11 від 27 жовтня 2023 року, у тому числі за договором позики №72445718.

Відповідно до Реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №72445718 на суму 14424,95 грн, з яких: 8050,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 6 374, 95 грн - заборгованість за відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість на загальну суму 14 424,95 грн та судові витрати по справі, які складаються з 3 028,00 грн сплаченого судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Микитчин П.С. подав відзив на позов в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог повністю.

Зазначив, що спірні договори не містять відомостей про їх підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме ОСОБА_1 .

Також позивачем не додано належних доказів на пітвердження перерахування відповідачу коштів за спірним кредитним договором.

Крім того, розмір денної процентної ставки суперечить вимогам ст.8 Закону України " Про споживче кредитування", де зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Договір позики №72445718 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та його довірителькою був укладений 28 січня 2022 року, а договір факторингу №14/06/21 укладено 14 червня 2021 року, тобто задовго до укладення договору позики з відповідачем, що свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час договором, що в свою чергу виключає відступлення та набуття позивачем відповідного права вимоги. З цих підстав просив у позові відмовити повністю.

Представник позивача подав відповідь на відзив представника відповідача, де зазначив, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему за допомогою електронного підпису сторонами електронного правочину, в тому числі відповідачем по справі ОСОБА_1 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію".

Перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, а тому видатковий касовий ордер на суму переказу не складався.

Відповідачкою не надано жодних доказів на спростування позовних вимог, а саме, що кошти не були зараховані на її картковий рахунок.

Щодо переходу права вимоги в позивача щодо відповідача за договором факторингу №14/06/21 , який був укладений 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», то представник позивача зазначив, що договір укладений у відповідності до вимог законодавства, крім того згідно реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до цього договору факторингу, позивач набув право грошової допомоги до відповідача ОСОБА_1 , що відповідає вимогам п.1.1, п.1.2. договору факторингу.

Просив позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити в повному обсязі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2025 року справу передано на розгляд Рогатинського районного суду Івано-Франківської області за підсудністю.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

14 жовтня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів у справі.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача ОСОБА_2 просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не прибули, про причину неявки суд не повідомили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

28 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №72445718.

Договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором LDHU4X45Ws.

За умовами цього договору ОСОБА_1 надано позику в розмірі 8050,00 грн.

Строк договору - 30 днів .

Відсоткова ставка (базова) в день - 1,99%, за програмою лояльності у розмірі 1,6915 в день, за понадстрокове користування кредитом (не застосовується в період карантину) 2,50 % в день.

Дата повернення позики - 27 лютого 2022 року.

За додатком №1 до договору позики загальна вартість кредиту 12 134,97, з яких сума кредиту 8050,00, проценти за користування кредитом 4084,97 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №72445718 від 10 жовтня 2025 року, обчисленого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» станом на 28 жовтня 2023 року, за ОСОБА_1 рахувалася заборгованість за договором в розмірі 14 424, 95 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8050,00 грн, за відсотками - 6535,95 грн .

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21, а також 28 липня 2021 року та 27 жовтня 2023 року між вказаними сторонами укладено додаткові угоди № 2 та №12 до договору факторингу №14/06/21, за умовами яких клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

На підставі Акта прийому-передачі Реєстру Боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, клієнт ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало, а фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр Боржників №11 від 27 жовтня 2023 року , після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року представники ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким рахується заборгованість за договором позики №72445718 на загальну суму 14 424,95 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8050,00 грн, за відсотками - 6 374,95,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахункомстаном на 31 березня 2025 рокузаборгованість відповідача за договором позики №72445718 від 28 січня 2022 року становить 14 424,95 грн, з яких: 8050,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6374,95 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Довідкою ТОВ "ФК"ФІНЕКСПРЕС" підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» () відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 28 січня 2022 року, сума 8050,0 грн., отримувач - ОСОБА_1 -ЕПЗ номер НОМЕР_1 .

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, перерахування кредитних коштів відповідачці та наявності з її сторони невиконаних зобов`язань за цими договорами.

Щодо доводів представника відповідача, що в позивача відсутнє право вимоги щодо відповідача за договором факторингу №14/06/21 , який був укладений 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів, то суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Додатковими угодами до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри про передачу права вимоги, наявні у матеріалах справи, та є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, а тому суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідачки ОСОБА_1 сплати заборгованості за договором позики №72445718 від 28 січня 2022 року, укладеним між нею та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

Щодо доводів представника відповідача, що в договорі споживчого кредиту №72445718 від 28 січня 2022 року передбачено розмір денної процентної ставки більше 1%, що суперечить ст.8 Закону України " Про споживче кредитування", то суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Однак пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.

Таким чином права ОСОБА_1 не порушені.

Щодо стягнення відсотків за договором позики , то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до умов договору позики строк позики/ строк договору - 30 днів , а знижена денна процентна ставка - 1,6915% .

Отже з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за вказаним договором, відсотки за користування кредитними коштами, денна ставка, не суперечить вимогам пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», можуть бути нараховані лише у межах строку кредитування, тобто з 28 січня 2022 року по 27 лютого 2022 року (30 днів).

Таким чином, розмір заборгованості відповідача за користування наданими йому коштами становить 4084,97 грн (8050,00 грн х1,6915 % / 100% х 30 днів), що узгоджується з наданим позивачем додатком №1 до Договору позики .

Отже з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №72445718 від 28 січня 2022 рокув розмірі 12 134,97 грн, з яких: 8050,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4084,97 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 3 028,00 грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги задоволено на 84,12 % ( 12134,97 х 100% / 14 424,95 грн ).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2547,15 грн. ( 3 028,00 грн х 84,12 % / 100 %) судового збору.

Керуючись ст. ст. 141,259,263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №72445718 від 28 січня 2022 року в розмірі 12 134,97 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8050,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 4084,97.

У задоволенні позовних вимог про стягнення іншої частини відсотків - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 2 547,153 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Суддя О.О.Гаврилюк