ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/819/924/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.В.,
Майданіка В.В.,
секретарОлійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міністерство юстиції України, у якій просив встановити факт, що заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 58347, зареєстрована 09.07.2004 року реєстратором Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за повідомленням б/н АБ «ЗЕВС» на невизначене майно, окреме майно не відноситься до нього, вчинена щодо майна, яке не належить на праві власності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати і постановити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України Шейхудінов Ю.М., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та представник Міністерства юстиції України не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідка про доставку судової повістки до їх електронного кабінету. Будь-яких заяв про розгляд справи за їх відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надавали.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав, визначених ч.6 ст.294 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки стосується обтяження права власності, а тому не може розглядатися в порядку окремого провадження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з даним висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що ґрунтується на нормах процесуального та матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у серпні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, що має юридичне значення, зазначивши заінтересовану особу - Першу Київську обласну державну нотаріальну контору.

З наявної у справі інформації вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є обтяження (архівний запис, реєстраційний номер 58347, зареєстрований 09.07.2004 року), встановлене Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н, АБ «ЗЕВС», об`єктом обтяження є невизначене майно, окреме майно, власником якого є ОСОБА_1 . Додаткові дані щодо обтяження: архівний номер 3517772KIEV473, архівна дата 28.09.1999 року, дата виникнення 22.07.1997 року, № реєстра 55, внутр. №FAOIA93D2AF0382F3C53 (а.с.10).

Звертаючись до суду з заявою, заявник стверджував, що ніякого відношення до цієї заборони не має і відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не було зареєстровано жодних обмежень, тому звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

З матеріалів справи також вбачається, що Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, як юридична особа припинена, при цьому до Київського обласного нотаріального архіву не передавалися матеріали, на підставі яких було зареєстровано обтяження №58347 від 09.07.2004 року (дата виникнення заборони 22.07.1997 року) (а.с.16-21, 35, 53, 71).

Ухвалою суду від 03.12.2021 року замінено заінтересовану особу Першу Київську обласну державну нотаріальну контору на Міністерство юстиції України (а.с.90).

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 4 ст.315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Розглядаючи справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд не вирішує питання про права і обов`язки осіб, які беруть участь у такій справі, а лише встановлює наявність чи відсутність фактів, які зумовлюють виникнення, зміну чи припинення прав заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту вбачається, що метою встановлення такого факту є припинення (виключення) обтяження його майна у відповідному державному реєстрі для безперешкодного користування та розпорядження своїм майном, на яке за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено заборону, що зареєстрована реєстратором Першої Київської обласної державної нотаріальної контори.

Порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі їх припинення, визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі незаконності чи безпідставності реєстрації обтяження речових прав заявника, останній вправі оскаржити правомірність таких дій чи ставити питання про скасування відповідного обтяження.

Враховуючи викладене, суд правильно вважав, що в даному випадку справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, а має розглядатися в порядку позовного повадження із зазначенням належного та ефективного способу захисту прав ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлюючи юридичний факт, суд не вирішує питання про права і обов`язки осіб, які беруть участь у такій справі, а лише встановлює наявність чи відсутність фактів, які зумовлюють виникнення, зміну чи припинення прав заявника, а в даному випадку заявник фактично хоче скасувати обтяження нерухомого майна без дотримання законодавчо визначеного порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та підлягають відхиленню.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б стали підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік