Справа № 486/1424/25
Провадження № 2/486/1086/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №/449428 від 28.12.2019 в розмірі 6918,25 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 28.12.2019 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/449428, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом в розмірі 2500,00 грн. дата надання кредиту 28.12.2019 року, строк кредиту 30 днів, цільове призначення на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, які розміщенні на сайті товариства https:eurogroshi.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 20.08.2021 року ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" було укладено договір факторингу N 1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" відступило ТОВ "ФК Сіті Фінанс Груп" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі, в тому числі й за договором №/449428 від 28.12.2019, укладеним з ОСОБА_1 25.08.2021 року ТОВ "ФК Сіті Фінанс Груп" відповідно до умов договору про відступлення права вимоги N 1-25/2021, відступило ТОВ "ФК Айконс" право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цими договорами не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 в розмірі 6918,25 грн. а також судових витрат по справі.

У позові представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2019 між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту (індивідуальна частина) N/449428, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 2500,00 грн зі сплатою процентів за його користування у розмірі 693, 5 % річних від суми кредиту з розрахунку 1,90 % на добу, строком на 30 днів, тобто до 26.01.2020. Тип процентної ставки фіксована. Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, а також положення про конфіденційність товариства, повідомлення про обробку персональних даних та клієнта товариства та згоду на передачу і отримання інформації до та з БКІ, а також від операторів мобільного зв`язку. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Додаток N 1 до цього договору містить графік платежів.

Як слідує з умов кредитного договору він підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

З довідки про ідентифікацію слідує, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №/449428 від 28.12.2019, ідентифікований ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" (одноразовий ідентифікатор "R28322" 28.12.2019 було відправлено на номер телефону відповідача НОМЕР_1 . Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі www.eurogroshi.com.ua.

Кредит надавався позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної відповідачем. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https:eurogroshi.com.ua (п. 1.4 1.6 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.3кредитного договору).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" зазначені свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу можливість користуватися обумовленим розміром фінансових ресурсів, що підтверджується інформацією ТОВ "Платежі Онлайн" про успішну транзакцію щодо зарахування коштів у сумі 2500,00 грн. на банківську карту позичальника, вказану у кредитному договорі (ордер ID27752-48204-57087).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

20.08.2021 року між ТОВ "КС "Європейська кредитна група" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" укладено договір факторингу N1-20/08/21, відповідно до умов якого ТОВ "КС "Європейська кредитна група" передає (відступає) ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6.2.3 права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2. договору.

За фактом передачі реєстру боржників сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників (додаток N 2).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу N 1-20/08/2021 від 20.08.2021 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" набуло права вимоги до відповідача на суму 6918,25 грн. з яких: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4418,25 грн- сума заборгованості за відсотками.

25.08.2021 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" та ТОВ "ФК "Айконс" укладено договір про відступлення права вимоги N 1-25/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" передає (відступає) ТОВ "ФК Айконс" за плату, а останній приймає належні права грошової вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором.

Відповідного до п. 1.2 договору в дату підписання цього договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони-кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати підписання договору відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора.

Клієнт зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги з договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (п. 1.5 вищевказаного договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги N 1-25/08/2021 від 25.08.2025 року ТОВ "ФК Айконс" набуло права вимоги до відповідача на суму 6918,25 грн. з яких: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4418,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Вищевказані договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи містять вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором та про заміну кредитора. Проте належних та достатніх доказів отримання такої вимоги відповідачем суду не надано.

Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 06 лютого 2019 року в справі N 361/2105/16-ц.

Отже, до ТОВ "ФК Айконс" перейшло право кредитора за кредитним договором №/449428 від 28.12.2019.

Позичальник неналежно виконує умови кредитних договорів.

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №/449428 від 28.12.2019 заборгованість ОСОБА_1 станом на 28.03.2025 становить 6918,25 грн. з яких: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4418,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Суд погоджується із сумою заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2500 грн. вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Щодо суми заборгованості за відсотками в розмірі 4418,25 грн, суд враховує, що за умовами договору кредит надавався строком на 30 днів.

Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору, клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Відомостей про виконання відповідачем вимог пункту 3.3.3 кредитного договору, матеріали справи не містять, а тому строк кредитування діє до дати визначеної в п. 1.2 кредитного договору, тобто до 26.01.2020.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

Також слід зазначити, що вказане в договорі "до дня повного погашення заборгованості за кредитом" з урахуванням розташування його в розділі договору, які регулюють правомірну поведінку сторін ("Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором") не змінює правову природу процентів та унеможливлює тлумачення нарахованих позивачем процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок, їх стягнення.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого в постанові від 05 квітня 2023 року в справі N 910/4518/16.

Крім того, за змістом п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним.

Отже, враховуючи, що кредитні кошти за договором надання фінансового кредиту №/449428 від 28.12.2019 надавались відповідачу на 30 днів, погоджена денна процента ставка становить 1,90 %, що становитиме в межах строку кредитування 1283,25 грн. а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 3783,25 грн. з яких: 2500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1283,25 грн - заборгованість за відсотками.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1325 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 10 500,00 грн., суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують не значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (01042, Україна, місто Київ, улиця Саперне Поле, будинок, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ) заборгованість за кредитним договором № /449428 від 28.12.2019 року в розмірі сумі 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) гривні 25 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2500 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 1283,25 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (01042, Україна, місто Київ, улиця Саперне Поле, будинок, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ) 1325 (тисячу триста двадцять п`ять) гривень судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.О. Волощук