Справа № 951/600/25
Провадження №2-о/951/73/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

у с т а н о в и в:

11.09.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Головацький В. Ф. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій зазначено заінтересовану особу: Козівська селищна рада Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_2 , яка на час смерті була зареєстрована й проживала за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, земельні ділянки. Заявниця звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак їй останнім у вчиненні нотаріальних дій відмовлено. Тож просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 16.09.2025 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 , чи її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду клопотання згідно з яким просить задовольнити заявлені вимоги, а справу слухати у їх відсутності.

Представник Козівської селищної ради Тернопільської області Добалюк С. в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив згідно з яким при вирішенні справи покладається на думку суду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.1965 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 й ОСОБА_2 /а. с. 14/.

Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.07.1990 ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » /а. с. 15/.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 04.11.2021, актовий запис № 348 /а. с. 16/.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82576438 від 17.09.2025 після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася /а. с. 36/.

За життя ОСОБА_2 була власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.29 га згідно з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 066159 від 22.01.2004 /а. с. 18/.

Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 18 від 27.08.2025 ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею ніхто не був зареєстрований /а. с. 12/.

Як видно з акту обстеження № 17, затвердженого т.в.о старости Теофіпільського старостинського округу І. Мидло 28.08.2025, ОСОБА_1 спільно проживала без реєстрації зі своєю матір`ю ОСОБА_2 до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 13/.

27.08.2025 Козівською державною нотаріальною конторою надано відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , оскільки остання на час відкриття спадщини не була зареєстрована із спадкодавцем й не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори /а. с. 17/.

Окрім цього, факт проживання заявниці ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наданими в судовому засіданні показами свідків - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст. 12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими, достовірними.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тому визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд встановив, що заявниця є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті матері, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно відсутні. Заінтересована особа представник Козівської селищної ради Тернопільської області не заперечив щодо задоволення заявлених вимог, тому встановлення факту у цій справі не пов`язується з вирішенням спору про право.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц).

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 7 червня 2022 року в справі № 175/4514/20.

Висновки суду

З огляду на те, що факт встановлення постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини про встановлення якого просить заявник, підтверджується матеріалами даної справи, а встановлення такого є необхідним заявниці для оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , суд дійшов висновку щодо задоволення вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 294, 315 ЦПК України

у х в а л и в:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 21.10.202 5.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

заінтересована особа - Козівська селищна рада Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, селище Козова, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Суддя О. Б. Гриновець