Справа № 481/1519/25
Провадж.№ 2/481/725/2025
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

"16" жовтня 2025 р. м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Держави Україна в особі Кропивницької митниці Державної митної служби України (адреса місцезнаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27-Б, ), Державної казначейської служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся представник позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвокат Шередека Сергій Миколайович з позовом до Держави Україна в особі Кропивницької митниці Державної митної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ознайомившись з матеріалами заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад, а також пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Як вбачається з позовної заяви між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Державою Україна в особі Кропивницької митниці Державної митної служби України існує спір, щодо відшкодування завданої неправомірними діями шкоди.

Тобто, даний спір виник між позивачем - суб`єктом господарювання та відповідачем в особі державного органу.

За приписами частини першої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, ознаками господарського спору, який належить до юрисдикції господарського суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України (далі - ЦК України та ГК України), іншими актами господарського і цивільного законодавства, а також спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам надані наступні роз`яснення, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз`яснене наступне. З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Згідно п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки зі змісту позовної заяви та складу учасників вбачається, що спір виник між суб`єктом господарювання та державним органом в особі Кропивницької митниці, а нормами ЦПК України не передбачений порядок вирішення заявлених спірних відносин між зазначеними суб`єктами, відтак приходжу до висновку, що за суб`єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, правові підстави для відкриття провадження у справі в порядку цивільного судочинства відсутні.

Керуючись ст. 19, 186, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кропивницької митниці Державної митної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали направити представнику позивача.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовною заявою в порядку господарського судочинства з урахуванням ч. 1 ст. 29 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 16.10.2025 року.

Суддя С.І. Вжещ