Справа № 464/4557/25
пр.№ 2/464/2094/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі: судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 464/4557/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами № 3755377 від 15 вересня 2021 року та № 101872491 від 16 вересня 2021 року у розмірі 80 493,00 грн, покликаючись, що позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним договором та останній не виконує взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення. Позовну заяву з додатками відповідачу було направлено позивачем, про що долучено відповідне підтвердження, як це передбачено ст.ст.43, 177 ЦПК України.

Також представнику позивача адвокату Зачепіло З.Я. було надано доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд»

Відповідач відзив на позов не подав, жодних заяв/клопотань ним не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 висловлено правову позицію, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України).

Як регламентовано ст.13 Закону «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитодавцем) та відповідачем (позичальником) укладено договір, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», про споживчий кредит № 3755377 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора R29339.

За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

За обумовленими та погодженими на власний розсуд сторонами визначено наступні умови: кредит надається позичальнику строком на 30 днів з 15 вересня 2021 року по 15 жовтня 2021 року; стандартна процентна базова ставка 5 % від фактичного залишку кредиту, за винятком пільгової ставки 1,25% за кожен день користування кредитом; комісія за надання кредиту 600 гривень.

Також, 16 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитодавцем) та відповідачем (позичальником) укладено договір, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», про споживчий кредит № 101872491 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора W44556.

За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом на наступних умовах: кредит надається позичальнику строком на 30 днів з 16 вересня 2021 року по 16 жовтня 2021 року; стандартна процентна базова ставка 5 % від фактичного залишку кредиту, за винятком пільгової ставки 0,01% за кожен день користування кредитом.

Згідно з п.2.3.1.2. (пролонгація на стандартних (базових) умовах) позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Отже, за пунктом 2.3.1.2 договорів його пролонгація здійснюється автоматично в разі коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, загалом не строк не більше 60 днів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

Судом установлено, що кредитодавцем умови укладених договорів виконано та надано відповідачу 12 000,00 грн кредиту на карту відповідача 414949*59, за допомогою платіжної системи LigPay та Fondy, що підтверджується квитанцією № та довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 23 квітня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як регламентовано ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі договорів факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року та № 13-01/2022-79 з додатками (витягами з реєстру боржників та актами приймання-передачі, з доказами оплати), укладеним між ТОВ «МІЛОАН» (клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (фактор), останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями відповідача за наведеними кредитними договорами.

Згідно з договорами № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги з додатками (актами прийому передачі реєстру боржників, витягами з реєстру боржників та акти зарахування зустрічних однорідних вимог), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (клієнт) та позивачем (фактор), останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями відповідача.

Отримавши кредит, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, а відтак, згідно з розрахунком позивача має заборгованість: за кредитним договором № 3755377 від 15 вересня 2021 року в розмірі 26 775,00 грн, яка складається з: 6 000,00 грн сума кредиту; 20 175,00 грн нараховані відсотки; 600,00 грн комісія; за кредитним договором № 101872491 від 16 вересня 2021 року в розмірі 24 018,00 грн, яка складається з: 6 000,00 грн сума кредиту; 18 018,00 грн нараховані відсотки.

Відповідачем наведений розрахунок не заперечено та не спростовано, власного не проведено, доказів його неправильності не надано, а тому такий береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

З урахуванням презумпції правомірності правочину, взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 80 493,00 грн з відповідача є підставними та позов підлягає до задоволення.

Також, позивачем заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу .

За умовами п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У підтвердження понесення судових витрат позивач надає договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку про надання юридичної допомоги № 1096 від 01 травня 2025 року та витяг з акту про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року, відповідно до яких розмір правничої допомоги становить 25 000 грн: надання усної консультації з вивченням документів 4 000 грн; надання письмової консультації з вивченням документів 3 000 грн та складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 18 000 грн.

У Постанові Верховного Суду у від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Вказаний спір належить до категорій малозначних справ, розгляд справи проводився без повідомлення (виклику) сторін, про що позивачем заявлено вказане клопотання, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою, надання консультації з вивченням документів та складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 2 000,00 гривень.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2 422,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 3755377 від 15 вересня 2021 року та № 101872491 від 16 вересня 2021 року у розмірі 80 493,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2 422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 14 жовтня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА