Справа №752/461/25
Провадження № 2/752/3506/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.08.2025 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

за участі секретаря судового засідання Пастух З.Ф.,Шевченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Сенс Банк»

про проведення реструктуризації боргу

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

У січні 2025 року ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач), в інтересах якої діяв представник Кушнір Іван Олександрович (довіреність від 01.08.2024, зареєстровано в реєстрі за №921) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (надалі за текстом також - відповідач) з такими позовними вимогами:

-зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс Банк» здійснити реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за кредитним договором №630774416 від 06.11.2017 згідно з вимогами пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

1.1. Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.11.2017 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») був укладений Договір №6307744/6 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 було відкрито кредитну лінію у розмірі 200 000,00 гривень зі встановленою фіксованою процентною ставкою у розмірі 26% річних для операцій зняття коштів готівкою та при здійсненні торгових операцій.

Як вказує позивач, вона до 24.02.2022 виконувала свої зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по рахунку, проте, після початку бойових дій, вона була змушена виїхати, спочатку до іншого населеного пункта, а потім переїхати до Північної Ірландії, у зв`язку з чим, у позивача не було можливості здійснювати платежі за кредитом, оскільки вона втратила доступ до банківських сервісів, мобільних додатків і паролів.

Після повернення до України (липень 2024 року) позивач дізналася про наявну заборгованість, яку вона не має змоги сплатити.

У позовній заяві позивач посилається на положення пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», вказує, що вона, як позичальник, відповідає всім критеріям, що є необхідними для реструктуризації кредиту.

Умови реструктуризації кредиту, які були запропоновані позивачу Акціонерним товариством «Сенс Банк» не відповідають положенням законодавства, зокрема, сума заборгованості позивача залишалася без змін, відповідач додатково здійснював нарахування пені та штрафу та вимагав надання позивачем документів, які не були передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, як споживача банківських послуг, з вимогою про зобов`язання Акціонерного товариства «Сенс Банк» здійснити реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №630774416 від 06.11.2017 згідно вимогами пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

1.2. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав.

1.3. Заяви, клопотання учасників справи

Від відповідача надходила заява про відкладення розгляду справи.

1.4.Процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О.,

Ухвалою Голосіївського районного суду від 14.01.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

2.Мотивувальна частина

2.1.Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 06.11.2017 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», шляхом підписання Анкети-Заяви, був укладений Договір №6307744/6 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 було відкрито кредитну лінію у розмірі 200 000,00 гривень зі встановленою фіксованою процентною ставкою у розмірі 26% річних для операцій зняття коштів готівкою та при здійсненні торгових операцій.

На підтвердження вказаної обставини позивачем додані копії: Анкети-Заяви від 06.11.2017, паспорта споживчого кредиту, оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно виписок по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 06.11.2017 по 18.07.2024 вбачається наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» у розмірі 83 029,95 гривень.

01.08.2024 ОСОБА_1 звернулася доАТ «Сенс Банк» із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості у якій, посилаючись на положення пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» просила відповідача провести реструктуризацію діючого кредиту за Договором №630774416 від 06.11.2017.

Як вбачається із копії паспорта споживчого кредиту наданого АТ «Сенс Банк» вбчається, що відповідач запропонував позивачу здійснити реструктуризацію її заборгованості на таких умовах: надання нового споживчого кредиту у розмірі 83 967,75 гривень, строком на 120 місяців, без забезпечення, фіксована процентна ставка у розмірі 4,99 % річних.

Листом від 19.08.2024 вих.№37745-33.4-б/б АТ «Сенс Банк» повідомив позивача, що можливість реструктуризації боргу за кредитом пов`язана із відповідністю позичальника таким критеріям: 1) боржник належить до однієї з категорій: проживає на території, на якій ведуться або велися бойові дії; проживає на тимчасово окупованій території; є внутрішньо-переміщеною особою, яка виїхала з території на якій ведуться/велися бойові дії або тимчасово окупованої території. 2) додатково відповідає одному з критеріїв: особа та члени її сім`ї мають єдине джерело доходу - державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога; особа є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг; особа або члени її сім`ї з інвалідністю внаслідок війни і сукупний розмір доходу всіх членів сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат.

Для підтвердження відповідності позивача вказаним вище критеріям відповідач запропонував ОСОБА_1 надати відповідні документи згідно переліку.

20.08.2024 представник позивача повторно звернувся до АТ «Сенс Банк» із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, в якій вказав, що надана банком пропозиція щодо умов реструктуризації на відповідає вимогам чинного законодавства та просив відповідача провести реструктуризацію саме згідно умов визначених пунктом 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Листом від 24.10.2024 вих.№48972-33.4-б/б АТ «Сенс Банк» повідомив представника позивача, про неможливість проведення реструктуризації кредиту без надання ОСОБА_1 всіх необхідних документів, зокрема: довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій російською федерацією території України); документів, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій російською федерацією території України; документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора); посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (за наявності).

2.2. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10.11.2011 у справі № 1-26/2011 вказав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Суд встановив, що спір між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Сенс Банк» виник саме з правовідносин споживчого кредитування та пов`язаний з проведенням реструктуризації кредитних зобов`язань позивача.

02.07.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг» згідно якого були внесені доповнення до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Зокрема, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» був доповнений новим пунктом 7-1 згідно якого визначалися умови реструктуризації договорів про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначалося, що у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у такому порядку та з дотриманням таких умов:

1) договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою);

2) відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження;

3) місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) споживач одночасно відповідає таким критеріям:

а) станом на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг» та станом на дату подання заяви про реструктуризацію у споживача наявне невиконане грошове зобов`язання (прострочене грошове зобов`язання та/або грошове зобов`язання, строк сплати якого не настав) перед кредитором або новим кредитором (далі - кредитор), крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача;

б) станом на 23 лютого 2022 року у споживача відсутнє прострочене грошове зобов`язання, яке споживач згідно з договором про споживчий кредит зобов`язаний сплатити не пізніше 23 лютого 2022 року, або якщо споживачем внесено кошти на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі простроченої заборгованості, що існувала станом на 23 лютого 2022 року, чи таку прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

5) додатково до критеріїв, зазначених у підпункті 4 цього пункту, споживач на дату подання заяви про реструктуризацію відповідає хоча б одному з таких критеріїв:

а) державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу споживача та членів його сім`ї;

б) споживач є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг;

в) споживач або член його сім`ї є особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а нарахований за три місяці до дати подання заяви про реструктуризацію середньомісячний сукупний дохід споживача та членів його сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому подано заяву про реструктуризацію;

Підпунктами 6-8 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» встановлюються вимоги до заяви про реструктуризацію.

До заяви про реструктуризацію додаються такі документи:

-довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України);

-документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;

-документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора);

-посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (за наявності).

Відповідно до підпункту 9 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 8 цього пункту, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом.

Підпунктом 12 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначені умови реструктуризації кредиту.

Суд встановив, що Договір №6307744/6 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії був укладений між позивачем та відповідачем до 24.02.2022; не забезпечений заставою (іпотекою) та відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із відповідача (споживача) заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження, тобто вказаний договір є таким, на який поширюється дія пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Як вбачається з матеріалів справи, заява про проведення реструктуризації подана позивачем 01.08.2024 та містила посилання на такі додатки: копія паспорта та РНОКПП, виписку по витратам по картці позивача виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період 06.02.2022 по 01.03.2022, копія закордонного паспорта зі штампом про перетин кордону від 10.03.2022, копія документу про отримання матеріальної допомоги по безробіттю, від Північної Ірландії, яку позивач отримує як біженець.

Як вбачається з листа АТ «Сенс Банк» від 24.10.2024 вих.№48972-33.4-б/б, відповідач повідомив позивача про неможливість проведення реструктуризації кредиту без надання ОСОБА_1 всіх необхідних документів, зокрема: довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій російською федерацією території України); документів, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій російською федерацією території України; документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора); посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (за наявності).

Таким чином вбачається, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні реструктуризації кредиту у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 всіх необхідних документів для підтвердження її статусу або наявності умов передбачених пунктом 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Суд звертає увагу, що матеріали справи також не містять документів, які передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Виписки по картці позивача виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період 06.02.2022 по 01.03.2022 не належать до документів, що підтверджують доходи споживача та членів його сім`ї.

Копії документів (наданих до суду без перекладу) про отримання позивачем грошових коштів в іноземній валюті не є доказом, що підтверджує отримання позивачем державної та соціальної матеріальної допомоги та/або пенсійного забезпечення, благодійної допомоги, а також не є підтвердженням, що такі кошти є єдиним джерелом доходу позивача та членів його сім`ї.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач не підтвердив її відповідність вимогам до споживача, викладеним у підпунктах 3 та 5 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а тому відмова АТ «Сенс Банк» у проведенні реструктуризації кредиту, наданого згідно Договору від 06.11.2017 №6307744/6 є обгрунтованою і в силу підпункту 9 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» відповідач звільняється від обов`язку проведення реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом.

Суд також звертає увагу, що Акціонерне товариство «Сенс Банк» висловило готовність до реструктуризації кредитної заборгованості ОСОБА_1 за умови надання нею всіх документів, які передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Водночас незгода позивача або її неможливість надати документи, що передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та які на законних підставах вимагаються банком не є підставою для ухвалення рішення про зобов`язання банку провести реструктуризацію кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про зобов`язання відповідача здійснити реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №630774416 від 06.11.2017 згідно з вимогами пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 128, 131, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 274, 275, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про зобов`язання відповідача здійснити реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №630774416 від 06.11.2017 згідно з вимогами пункту 7-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. О. Чекулаєв