КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ОДЕСИ
Справа № 947/9714/24
Провадження № 2/947/248/25
УХВАЛА

22.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про прийняття позовної заяви, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору для спільного розгляду з первісним позовом по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , державна організація «Український офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання договору про надання послуг недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , державна організація «Український офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання договору про надання послуг недійсним, в якій позивач просить суд визнати недійсним договір про створення за замовленням похідного графічного твору-логотип «Яхта» в електронній формі від 19.03.2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Провадження по даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження на підставі ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 03.04.2024 року та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

17.04.2025 року до суду в межах даної справи надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття позовної заяви, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору для спільного розгляду з первісним позовом по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , державна організація «Український офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання договору про надання послуг недійсним.

У відповідності до позовної заяви ОСОБА_1 , останнім заявлені вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання листування у месенджері «Viber» між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , недійсним.

До підготовчого судового засідання призначеного на 16.10.2025 року з`явився представник позивача, який заперечував проти прийняття вказаної позовної заяви до спільного розгляду в межах даної справи.

Інші учасники справи до підготовчого судового засідання призначеного на 16.10.2025 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом підстав для відкладення підготовчого судового засідання у відповідності до положень статті 223 ЦПК України не встановлено, за наслідком чого ухвалено розглянути процесуальне питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у даній цивільній справі, для спільного розгляду з первісним позовом, у підготовчому судовому засіданні 16.10.2025 року за наявною явкою учасників справи.

За наслідком розгляду даного процесуального питання, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 22.10.2025 року о 16 год. 00 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення.

Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши подану до суду позовну заяву та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Частинами 2, 3 ст. 193 ЦПК України визначено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту прав відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;

в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Разом з тим, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 52 ЦПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Отже позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Передбачене статтею 52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Предметом спору позивача у даній справі є оспорювання договору про створення за замовленням похідного графічного твору-логотип «Яхта» в електронній формі від 19.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Оглянувши матеріали справи та подану до суду позовну заяву ОСОБА_1 , суд вважає позов останнього про визнання листування у месенджері «Viber» між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не взаємопов`язаним з вищезазначеним первісним позовом ОСОБА_2 , оскільки вони ґрунтуються на різних фактичних і правових підставах та доказах, відсутні умови, які свідчили б про пов`язаність та доцільність спільного розгляду первісного позову та позову третьої особи.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог частин другої статті 193 цього Кодексу, а тому суд вважає відсутніми підстави для залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, та прийнятті позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами до спільного розгляду разом з первісним позовом. За наслідком чого, позовну заяву ОСОБА_1 , як третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору в даній справі, у відповідності до положень ч.3 ст. 194 ЦПК України слід повернути заявнику, а копію позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Керуючись ст. 52, 193, 194, 195, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання листування недійсним, як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору для спільного розгляду в межах цивільної справи №947/9714/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , державна організація «Український офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання договору про надання послуг недійсним відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання листування недійсним, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору повернути заявникові.

Копію позовної заяви ОСОБА_1 долучити до матеріалів справи №947/9714/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали суду складено 22.10.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко