У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Левицька Я.К., розглянувши заяву представника заявника - адвоката Колошкіна Павла Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

13.10.2025 року до Подільського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Колошкіна П.І. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

У заяві зазначає, що до Подільського районного суду міста Києва протягом 10-ти днів згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України буде подано представником ОСОБА_1 адвокатом Колошкіном Павлом Ігоровичем цивільний позов до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним. Предметом позову буде визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) на підставі ст. 233 ЦК України у зв`язку з тяжкою хворобою позивача. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, забезпечення ефективного судового захисту та можливості реального поновлення прав у разі прийняття судом рішення про задоволення позову. Зокрема відповідач заявляє про свій намір виселити позивача з даної квартири, в якій він станом на даний момент фактично проживає, та яка є його єдиним житлом, аби самостійно відчужити майно на власну користь. Обраний спосіб забезпечення позову цілком співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, вжитий судом захід забезпечення позову буде спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову. Крім того, існують обґрунтовані ризики, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути унеможливленим, а ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, істотно ускладненим, беручи до уваги те, що відповідач є фізичною особою і може вільно скористатись своїм правом розпорядитися нерухомим майном. Накладення арешту на квартиру є співмірним способом забезпечення позову, оскільки у випадку його невжиття відповідач зможе відчужити квартиру третім особам та виселити позивача, для якого вказана квартира є єдиним житлом. У результаті позивач буде позбавлений будь-яких майнових прав на квартиру та єдиного свого житла, а відтак опиниться у надзвичайно складній життєвій ситуації - без місця проживання та з тяжкою хворобою.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, заявник є вільним у виборі заходу або заходів забезпечення позову, які слід застосувати, однак має навести обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Заявник зазначає про те, що предметом майбутнього позову буде визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000). При цьому, не зазначає між ким укладено такий договір, чи є позивачем стороною за цим договором, що унеможливлює вирішення судом питання про наявність спору, зокрема наявність порушеного права чи інтересу позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До матеріалів заяви про забезпечення позову представником заявника не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається у заяві. Відтак посилання представника заявника на ту обставину, що вжиття заходів забезпечення позову необхідне для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача є формальним.

Також суд зауважує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою, адже судом не встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник спір і, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак у такій заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви належить відмовити.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви представника заявника - адвоката Колошкіна Павла Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя Я.К. Левицька