Провадження №2-о/512/41/25
"07" жовтня 2025 р. с-ще Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Брюховецького О.Ю.,

присяжних - Горіної Н.М., Чебанюка В.С.,

за участю секретаря - Тімановського А.Г.,

представника заявниці (в режимі відеоконференції) - адвоката Александрова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужайкове, Балтського району Одеської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 - померлим. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужайкове, Балтського району Одеської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужайкове, Балтського району Одсської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , вважати село Новомихайлівка, Покровського району Донецької області. Вважати, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужайкове, Балтського району Одеської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , пов?язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, за відсутності ознак протиправної поведінки ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначалось, що заявниця є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2020 Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис №27.

На цей час у ОСОБА_2 відсутні інші члени сім?ї першого ступеня споріднення особи окрім заявниці. Старший сержант ОСОБА_3 , військовослужбовець матеріального забезпечення 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , призваний на військову службу за загальною мобілізацією 25.02.2022 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 , 07.03.2024 р. зник безвісти на бойових позиціях, поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області, під час штурмових дій противника, що підтверджується сповіщенням сім?ї № 674 виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 та СПІ за №:4840 від 08.03.2024. Листом від 02.07.2025 №9079 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 .

Актом службового розслідування від 26.04.2024 затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини ОСОБА_4 проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 27.04.2024 №140 Про результати службового розслідування - службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого ОСОБА_5 вважається завершеним.

У пункті 2 Акту службового розслідування визначено, що: «07.03.2024 року надійшов рапорт від командира 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , молодшого лейтенанта ОСОБА_6 про те, що при виконанні бойового розпорядження командира НОМЕР_4 ОДШБр №549 від 18.02.2024 року, згідно доповіді командира 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону АДРЕСА_1 , 07.03.2024 року приблизно о 00.10 години на вогневій позиції біля н. п. НОВОМИХАЙЛІВКА Донецької області, противник проводив штурмові дії піхотою. В результаті штурмових дій противника, зник безвісти: Сержант із матеріального забезпечення 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , старший сержант ОСОБА_3 ».

В 3.5. Акту службового розслідування зазначено, що - «з рапорту командира 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 від 07.03.2024 року який зареєстровано за вх. №53/7, було встановлено, що при виконанні бойового розпорядження командира 79 ОДШБр № 549 від 18.02.2024р., згідно доповіді командира 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону НОМЕР_4 окремої десантно - штурмової бригади, 07.03.2024 р. приблизно о 00 год. 10 хв. на вогневій позиції "ДЖАНГО" в н.п. НОВОМИХАЙЛІВКА Донецької області, противник проводив штурмові дії піхотою.

В результаті штурмових дій противника отримав кульове поранення сержант із матеріального забезпечення старший сержант ОСОБА_3 . Очікуючи евакуацію він залишився на вогневій позиції у стані середньої важкості без свідомості.

Приблизно о 08 год. 00 хв. стало відомо, що старшин сержант ОСОБА_7 загинув на позиції не приходячи до свідомості. Так як на даний час тіло його не можливо евакуювати з вогневої позиції, старший сержант ОСОБА_7 вважається як таким, що зник безвісти.».

Пунктом 3.7. Акту службового розслідування встановлено, що: «у своєму письмовому поясненні, оператор 2 відділення взводу протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_8 розповів, що в ніч з 07.03.2024 року по 08.03.2024 року після 00.00. години він здійснив маневр переходу з вогневої позиції "ПАВУК" на позицію "ДЖАНГО", де укриттям був підвал та руїни будинку. Певний час перебував у підвалі та облаштовувався. Коли прийшла черга спостерігати за діями противника, вийшов з підвалу і перемістився до руїн будинку, там в одній із завалених кімнат і побачив тіло старшого сержанта ОСОБА_9 без ознак життя. З приводу отримання поранення та подальшої загибелі старшого сержанта ОСОБА_9 солдату ОСОБА_10 нічого невідомо.».

У пункті 3.10 Акту службового розслідування зазначено, що: «07.03.2024 року військовою частиною НОМЕР_2 було надано доповідь за № 24/15/6 про військовослужбовця призваного за мобілізацією, старшого сержанта ОСОБА_5 , який зник безвісти за особливих обставин під час походження військової служби, командиру військової частини НОМЕР_5 . командиру військової частини НОМЕР_6 . керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

На цей час слідчим відділом Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню від 13.03.2024 №0000099, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з приводу вбивства ОСОБА_2 .

Покровське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області в листі від 27.06.2025 №10203/301/02-2025 зазначило що: «в провадженні старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНІ в Донецькій області Безкоровайного Микити В`ячеславовича перебуває кримінальне провадження №0000099 від 13.03.2024 за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом зникнення безвісті військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний момент кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування у формі досудового слідства, проводиться досудове слідство слідчим відділом Покровського РУП ГУНІ в Донецькій області. Станом на сьогодні зроблено наступне: Координаційного штабу, Національного інформаційного бюро Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», постійно здійснюється моніторинг електронно-інформаційних систем НПУ щодо виявлення військовослужбовця ОСОБА_2 в інших підрозділах НПУ або лікувальних закладах, на даний час його місцезнаходження не встановлено.

Оголошення ОСОБА_2 померлим, необхідне заявниці для проведення державної реєстрації його смерті, реалізації цивільних, сімецних прав, спадкування майна, оформлення відповідного статусу, отримання допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В досудовому порядку врегулювати це питання немає можливості.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29.07.2025 провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду на 27.08.2025.

27.08.2025 представником Міністерства оборони України Дубчаком Д.В. на адресу суду через підсистему «Електронний суд» було скеровано клопотання про ознайомлення з матеріаламии справи, у зв`язку з цим просе відкласти судове засідання на іншу дату (а.с.58).

У зв`язку з цим судове засідання відкладено на 04.09.2025.

У судовому засіданні 04.09.2025, було встановлено, що ухвалою суду від 29.07.2025 було витребуванно у слідчого відділення Покровського РУП ГУНП у Донецькій області інформацію про результати кримінального провадження № 0000099 від 13.03.2024 за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом зникнення безвісті військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ухвала суду для її виконання була направлена до Покровського РУП ГУНП у Донецькій області (вул. Мандрика, 7, м. Покровськ, Донецька область, 85302) та була отримана особою за довіреністю ОСОБА_11 229.08.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (ф.119: 830). Ухвалу суду виконано не було, та не повідомлено про причини неможливості подати такі докази.

У зв`язку з цим судове засідання відкладено на 24.09.2025.

05.09.2025 року представником заявника на адресу суду через підсистему «Електронний суд» було скеровано додаткові пояснення у справі, у яких представник заявника зазначив, що у відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Проте невірним є твердження, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов?язків пов?язаних із захистом Батьківщини, участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України.

Тому що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Отже, оголошення ОСОБА_2 померлим можливо, якщо у суду будуть підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені доказами, можуть свідчити про смерть (загибель) військовослужбовця (а.с.79-81).

24.09.2025 представник заявника - адвокат Александров О.О. на адресу суду через підсистему «Електронний суд» було скерована заява про уточнення позовоної заяви та позовних вимог, окрім того, 15.09.2025 до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та 24.09.2025 до Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань, осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) МВС України зроблені запити з проханням надіслати витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

24.09.2025 представник заявника - адвокат Александров О.О. в судовому засідання просив оголосити перерву у звязку з тим, 15.09.2025 до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та 24.09.2025 до Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань, осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) МВС України зроблені запити з проханням надіслати витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Станом на цей час відповіді не надішло.

Представник Міністерства оборони України Дубчак Д.В. надав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.82-84).

Представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.76).

Військова частина НОМЕР_1 надала заяву про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи (а.с.79).

У зв`язку з цим судове засідання відкладено на 07.10.2025.

07.10.2025 представник заявника - адвокат Александров О.О. у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник Міністерства оборони України Дубчак Д.В. надав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с. 82-84).

Представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.76).

Військова частина НОМЕР_1 надала заяву про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи (а.с.79).

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Згідно приписів пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Суд встановив, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження від 20.12.1970 (а.с.13).

Окрім того в матеріалах справи міститься копія Сповіщення №674 про зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_2 , від 08.03.2024 (а.с.14).

На адвокатський запит № 9079 від 02.07.2025 р. Мінстерство оборони України Зброїних сили України Військова частина НОМЕР_1 від 18.06.2025 повідомила, що військова частина НОМЕР_2 стаом на 15.12.2024 як юридична особа припинила свою діяльність, по всіх питаннях, що стусується діяльності військової частини НОМЕР_2 просять звертатися до війсьової частини НОМЕР_1 , як правонаступника (а.с.15).

Так, в матеріалах справи наявна копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) про результати службового розслідування № 140 від 27.04.2024, яким встановлено наступні обставини. 29.02.2024 року о 18 год. 00 хв. відповідно до бойового розпорядження командира 473 ОПБ №13 від 29.02.2024, бойового розпорядження командира 79 ОДШБр №671 від 29.02.2024 створене зведене відділення 2 піхотної роти в кількості 6 військовослужбовців у складі: старшого сержанта ОСОБА_5 , сержанта із матеріального забезпечення 2 піхотної роти; 29.02.2024 зведене відділення 2 піхотної роти НОМЕР_7 ОПБ 144 ОПБр передане в підпорядкування командира АЕМБ 79 ОДШБр. 07.03.2024 року о 18 год. 00 хв. Під час виконання бойового завдання в складі АЕМБ 79 ОДШБр, згідно доповіді командира 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону НОМЕР_4 ОДШБр, 07.03.2024 року приблизно о 00.10 години на вогневій позиції біля н. п. НОВОМИХАЙЛІВКА Донецької області, противник проводив штурмові дії піхотою. В результаті штурмових дій противника, зник безвісті сержант із матеріального забезпечення 2 піхотно роти, старшицй сержант ОСОБА_2 (а.с.16-17).

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Акта проведення службового розслідування, відповідно до якого запропоновано службове розслідування вважати завершеним, вважати зникнення безвісти сержанта із матеріального забезпечення 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , старшого сержанта ОСОБА_5 , таким, що сталося ПІД ЧАС ВИКОНАННЯ ОБОВ?ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зникнення безвісти НЕ пов?язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, НЕ є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння, НЕ є наслідком навмисного вчинення таких дій (а.с.18-27).

Згідно листа на адвокатський запит № 10203/301/02-2025 від 27.06.2025 СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області повідомляє, що в провадженні старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Безкоровайного Микити В?ячеславовича перебуває кримінальне провадження №0000099 від 13.03.2024 за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом зникнення безвісті військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний момент кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування у формі досудового слідства, проводиться досудове слідство слідчим відділом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. Станом на сьогодні зроблено наступне: Координаційного штабу, Національного інформаційного бюро Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», постійно здійснюється моніторинг електронно-інформаційних систем НПУ щодо виявлення військовослужбовця ОСОБА_2 в інших підрозділах НПУ або лікувальних закладах, на даний час його місцезнаходження не встановлено. У разі встановлення місцезнаходження Захисника України - Вас буде проінформовано додатково. Ознайомитись з матеріалами кримінального провадження ви маєте змогу прибувши до місця, яке буде погоджено зі старшим слідчим СВ Покровського РУП ГУНІ в Донецькій області Безкоровайним Микитою В?ячеславовичем (а.с.28).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000099 від 13.03.2025 року з якого вбачається, що 13.03.2024 до чергової частини СПД № 2 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 про те, що згідно сповіщення сім?ї № 674 від 08.03.2024 року її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший сержант ЗСУ, військовослужбовець матеріального забезпечення 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , призваний на військову службу за загальною мобілізацією 25.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 07.03.2024р., зник безвісти на бойових позиціях, поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області, під час шурмових дій противника (а.с.29).

Згідно довідки Піщанської сільської ради Поділського району Одеської області №1252/07 від 25.08.2025, станом на 07.03.2024 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зі слів пропав без вісті з 06.03.2024р.), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (рідна сестра ОСОБА_2 ) (а.с.56).

Відовідно до листа Державної прикордонної служби України, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі - База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період 3 07.03.2024 року по 27.08.2025 (станом на 10:25) в Базі даних не виявлено (а.с.64).

В матеріалах справи міститься лист Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про наявність актового запису про народження №49 від 20.12.1970 року складеного виконавчим комітетом Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де батьком зазначений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та матір`ю зазначена ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Також повідомляємо про відсутність актових записів державну реєстрацію народження дітей у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перевірку проведено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актових записів про народження за період з часу досягнення шлюбного віку особою по теперішній час (а.с.76).

В матеріалах справи наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000099 від 13.03.2025 року, з якого вбачається, що 13.03.2024 до чергової частини СПД № 2 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 про те, що згідно сповіщення сім?ї № 674 від 08.03.2024 року її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший сержант ЗСУ, військовослужбовець матеріального забезпечення 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_2 , призваний на військову службу за загальною мобілізацією 25.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , 07.03.2024р., зник безвісти на бойових позиціях, поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області, під час шурмових дій противника (а.с.88).

Так в матеріалах справи наявний Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №75 від 24.09.2025 року, в ньому наявна інформація щодо ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , уроженця с. Пужайкове, Балстського району, Одеська області, який зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.104).

Згідно приписів чстини 1 статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

На підставі частини 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.

Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлюєоголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Суд враховує, що приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом ст. 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина 2 ст. 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями частини 3 статті 82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Також зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 частини 2 статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).

Згідно приписів частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Інше, звужувальне, тлумачення правила другого речення ч. 2 ст. 46 ЦК України було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства.

Отже, телеологічне тлумачення норми права дозволяє врахувати специфіку випадків зникнення фізичних осіб під час активних бойових дій і акцентувати увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи, але лише після спливу розумного строку для її пошуку.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Наказ Міністерства розвитку громад та території України Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією № 376 від 28.02.2025 року.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 № 755/11021/22 наголошено на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності. Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 07.03.2024 року зник безвісти при виконанні бойового завдання поблизу населеного н.п. Новомихайлівка, Донецької області.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (наказ № 376 від 28 лютого 2025 року) на території с. Новомихайлівка, активні бойові дії велись з 24.02.2022 року по 05.11.2024.

Враховуючи вищевикладене, територія, на якій зник безвісти ОСОБА_2 є така, на якій не ведуться активні боєві дії із 05.11.2024 року, тобто на момент із зверненням до суду із даною заявою сплив шестимісячний строк від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи.

Водночас обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності.

Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч. 1 ст. 3 Конституції України).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

У Доповіді «Верховенство права», схваленій Європейською комісією «За демократію через право» на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25 26 березня 2011 року) (CDL-AD(2011)003rev), зазначено, що держава зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути … проголошений наперед до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку (пункт 44); юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (пункт 46); юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна дотримуватись узятих на себе певних зобов`язань, виконувати покладені на неї певні функції чи виголошені нею перед людьми певні обіцянки (поняття «законні очікування») (пункт 48).

Отже, під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

А тому, відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Таким чином, у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасномуоголошенню особи померлою,враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку дляоголошення особи померлоювід дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

При цьому, суд зазначає, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про його смерть. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

У даній справі суд виснує, що надані заявником письмові матеріали доводять той факт 07.03.2024 на вогневій позиції "ДЖАНГО" в н.п. НОВОМИХАЙЛІВКА Донецької області, противник проводив штурмові дії піхотою. В результаті штурмових дій противника отримав кульове поранення сержант із матеріального забезпечення старший сержант ОСОБА_3 . Очікуючи евакуацію він залишився на вогневій позиції у стані середньої важкості без свідомості. Стало відомо, що старшин сержант ОСОБА_7 загинув на позиції не приходячи до свідомості. Так як на даний час тіло його не можливо евакуювати з вогневої позиції, старший сержант ОСОБА_7 вважається як таким, що зник безвісти. При цьому, судом встановлено, що зібрані письмові докази заявницею вказують на те, що ОСОБА_2 отримав кульове поранення та загинув на позиції не приходячи до свідомості під час виконання обов?язків пов?язаних із захистом Батьківщини, участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, а саме витягу із наказу №140 від 27.04.2024 року Міністерства оборони України, виданого командиром Військової частини НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування», вирішено вважати зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_5 , таким, що сталося під час виконання обов?язків військової служби в районі бойових дій, ПІД ЧАС ЗАХИСТУ БАТЬКІВЩИНИ, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зникнення безвісті НЕ пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, НЕ є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння, НЕ є наслідком навмисного вчинення таких дій, та згідно Витягу з єдиного реєстру осіб зниклих безвісті за особливих обставин від 24.09.2025 року №75 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 16.05.2024 року набув статусу особи зниклої безвісті за особливих обставин.

Відтак, суд виснує, що шестимісячний строк, передбачений частини 2 статті 46 ЦК слід обраховувати з моменту настання відповідної події, а саме з 07.03.2024 року.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 13.03.2024 року з розгляду справи № 506/358/22, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно приписів частини 2 статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Заявниця просить оголосити померлим ОСОБА_2 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії РФ проти України, що відповідає висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії РФ проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії РФ проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Згідно приписів статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання в інтересах військової частини поблизу населеного н.п. Новомихайлівки, Донецької області.

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23).

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно статті 309 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись статтями ст. ст. 89, 95, 258, 259, 263 - 265, 317, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 46, 47 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оголошення особи померлою- задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Пужайкове, Балтського району, Одеської області Україна, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 , який загинув в районі с. Новомихайлівка Покровського району Донецької області, внаслідок безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при виконанні обов`язків військової служби.

Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати день набрання рішенням суду законної сили, місце смерті - населений пункт с. Новомихайлівка Покровського району Донецької області.

Після набрання законної сили рішення Савранського районного суду Одеської області направити його на виконання до Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений і підписаний 13.10.2025.

Суддя: О.Ю. Брюховецький

Присяжна: Н.М. Горіна

Присяжна: В.С. Чебанюк