УХВАЛА

16 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 305/2140/21

провадження № 61-12688ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Максима Горковенка на постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі за позовом Закарпатської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної держаної адміністрації до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Закарпатська обласна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, ОСОБА_1 , в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 367 від 21 вересня 2007 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність за межами населених пунктів», яким затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0020 площею 0, 8515 га;

- визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №536766 від 05 листопада 2007 року, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0020 площею 0, 8515 га, для ведення особистого селянського господарства, ринковою вартістю 1 787 469, 00 грн;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути за актом прийняття-передачі

у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0020 площею 0, 8515 га.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2024 року позов Закарпатської обласної прокуратури задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації №367 від 21 вересня 2007 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність за межами населених пунктів», яким затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:001:0020, площею 0, 8515 га.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №536766 від 05 листопада 2007 року, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0020, площею 0, 8515 га, для ведення особистого селянського господарства, ринковою вартістю 1 787 469, 00 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0150, площею 0,68 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0151, площею 0,15 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Визнано незаконною та скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0150, площею 0,68 га, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано незаконною та скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0151, площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2024 року скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

10 жовтня 2025 року заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури М. Горковенко подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року (повний текст складено 12 вересня 2025 року), в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270, 00 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 905/105/20 викладено висновок, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна. Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0020 площею 0, 8515 га вартість якої 1 787 469, 00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно було сплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру виходячи із вартості спірної земельної ділянки у розмірі 71 784, 07 грн (2 270, 00 грн х 4 х 200 %) + (1 787 469, 00 грн х 1, 5 % х 200%).

На підтвердження сплати судового збору заявником надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 34 816, 00 грн. Розмір недоплати становить 36 968, 07 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документу про доплату судового збору у розмірі 36 968, 07 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддівпісля усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Максима Горковенка на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 02 вересня 2025 року у справі № 305/2140/21 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян