Номер рядка звіту 43
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.10.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю: секретарка судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін та представниці позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гулько Ж.В., до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 152 785 грн 35 коп та стягнення судових витрат у виді вартості витрат на проведення експертизи в розмірі 10600 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн, судового збору в розмірі 1633 грн 85 коп та витрат на поштове відправлення документів у розмірі 91 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

03.09.2024 року представниця позивача подала Дарницькому районному суду м.Києва вищенаведений позов, який обґрунтований таким. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , який пошкоджено та завдано фінансових збитків (шкоди) внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , що мали місце 25.02.2024 року о 23 год 20 хв у м.Києві, вул.Харківське шосе. Так 25.02.2024 року о 23 год 20 хв у м.Києві на вул.Харківське шосе відповідач, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже своїми діями він порушив пункт 2.5 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.04.2024 року в справі №753/5250/24 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до висновку експерта №2148 від 02.08.2024 року транспортний засіб марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач під час ДТП, яка мала місце 25.02.2024 року отримав пошкодження у сумі 152 785 грн 35 коп. Крім того, позивач поніс згідно з договором №2148 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 10600 грн. 07.08.2024 року позивач надіслав вимогу відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання про відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП, проте 26.08.2024 року кореспонденція повернулась «за закінченням строку зберігання».

Винесені в справі процесуальні рішення

Згідно з ухвалами Дарницького районного суду м.Києва від:

- 17.10.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі;

- 28.11.2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Хустського районного суду Закарпатської області.

Згідно з ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 05.06.2025 року цивільну справу направлено за підсудністю до Міжгірського районного суду Закарпатської області.

Згідно з ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від:

- 26.06.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання;

-10.09.2025 року постановлено розглядати справу в режимі відеоконференції з представницею позивача;

- 15.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті;

- 13.10.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Представниця позивача в попередніх судових засіданнях позов підтримала, просила такий задовольнити.

14.10.2025 року представниця позивача-адвокатка Гулько Ж.В. подала суду заяву про розгляд справи без її участі з позицією відмови від вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 600 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження вартості матеріального збитку.

Відповідач в підготовче та судове засідання на розгляд справи не з`являвся, про дату, час та місце таких він повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву він не подав, строк для подачі такого сплив.

Оцінивши позицію сторони позивача, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке обґрунтування.

Встановлені судом обставини

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане органом ТСЦ 5153, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2014.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/5250/24 від 25.04.2024 року об`єднано в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП; ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. ОСОБА_2 визнано винуватим за таке: 25 лютого 2024 року о 23-20 год. у м. Києві на вул. Харківське шосе водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів; на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже своїми діями він порушив пункт 2.5 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Ця постанова суду набрала законної сили 06.05.2024 року.

Згідно з висновком судового експерта Абрамкін Б.П. №2148 від 02.08.2024 року, вартість матеріального збитку завданого власнику ОСОБА_1 пошкодженням транспортного засобу марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок ДТП на дату оцінки 25.02.2024 року складає 152785 грн 35 коп.

Представницею позивача було надіслано відповідачу копію висновку експерта №2148, копію рахунку №2148, копію ордеру та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на адресу: м.Київ, вул.Олімпія Галика, 75/65 (а.с.62).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з статтею 1187 ЦК України :

- джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

- Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

- Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

- Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

- Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

До таких висновків дійшов Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 та п.6 у постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/5250/24 від 25.04.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні, зокрема адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме в тому, що він 25 лютого 2024 року о 23-20 год. у м. Києві на вул. Харківське шосе, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Ця постанова набрала законної сили.

Також висновком судового експерта Абрамкін Б.П. №2148 від 02.08.2024 року встановлено, що вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику ОСОБА_1 пошкодженням транспортного засобу марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок ДТП на дату оцінки 25.02.2024 року складає 152785 грн 35 коп.

Таким чином, суд встановив, що відповідач своїми протиправними діями завдав позивачу майнову шкоду в розмірі 152785 грн 35 коп. При цьому вина відповідача у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, встановлена в постанові Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/5250/24 від 25.04.2024 року, яка набрала законної сили.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з квитанцією №3077-5947-3188-0501 від 02.09.2024 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду держаного бюджету України сторона позивача сплатила судовий збір у розмірі 1633 грн 85 коп.

Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Натомість розмір шкоди завданої внаслідок ДТП, який просить стягнути позивач, становить 152785 грн 35 коп.

Тобто, за подання позовної вимоги майнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, що становить суму 1527 грн 85 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі на 106 грн (1633 грн 85 коп 1527 грн 85 коп), ніж встановлено законом, а тому судовий збір у розмірі 106 грн підлягає поверненню позивачу як переплачена сума з державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1527 грн 85 коп.

14.10.2025 року представниця позивача-адвокатка Гулько Ж.В. подала суду заяву про відмову від вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 600 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження вартості матеріального збитку, а тому суд не вирішує питання про стягнення судових витрат у виді вартості витрат на проведення експертизи в розмірі 10600 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що представницею позивача у цій справі є адвокатка Гулько Ж.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6495/10 від 23.03.2018 року), яка діє на підставі ордера серії АІ №1618760 від 23.05.2024 року.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, в справу надано договір про надання правничої допомоги від 23.05.2024 року №23/3, квитанцію до прибуткового касового ордеру №16 від 30.08.2024 року.

Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, приходжу до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 30000 грн.

Стороною позивача долучено фіскальний чек №127133 АТ «Укрпошта» з оплати поштового відправлення з описом вкладень № 202 від 07.08.2024 на загальну суму 91 грн щодо відправлення претензії з додатками відповідачу, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 152 785 грн 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді:

- судового збору в розмірі 1527 грн 85 коп;

- витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн;

- витрат на поштове відправлення документів у розмірі 91 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі переплаченої суми 106 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Міжгірського районного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено 15.10.2025 року.

Суддя: В. П. Кривка