Справа № 466/6653/25
Провадження № 2/466/2899/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Солиган М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у спрощеному позовному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

15.07.2025 року позивач ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського району управління юстиції у Львівській області, актовий запис №47.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №47.

В шлюбі в них народилась спільну донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси з відповідачкою, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння.

Зазначає, що між ними відсутні спори щодо місця проживання дитини, існує усна домовленість про його добровільну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини без судового встановлення аліментів. З 2016 року позивач фактично проживає та працює в місті Києві. З 25 лютого 2022 року являється військовослужбовцем Сил оборони України, а з грудня 2022 року проходить службу у Києві. Відповідачка проживає у місті Львові. Шлюбні стосунки поступово припинились ще у 2017 році. Попри спроби відновити відносини, особливо у 2022 році під час моєї служби у Львові, порозуміння досягнуто не було. Вони не ведуть спільного господарства, регулярні конфлікти та глибоке емоційне відчуження зробили подальше спільне життя неможливим. Шлюб має виключно формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення між ним неможливе. Разом із відповідачкою вони дійшли спільного висновку про необхідність розірвання шлюбу задля збереження нормальних людських відносин у майбутньому насамперед в інтересах дитини.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 17.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному порядку (а.с.20).

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду додаткові пояснення, яким підтверджує, що рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 було прийнято ними спільно у зв`язку з неможливістю підтримувати шлюбні відносини. Розгляд справи просить проводити без його участі, підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна її заява про визнання позову, розгляд справи просила проводити без її участі (а.с.15-16).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Між сторонами зареєстровано шлюб 15 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі в них народилась спільну донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що регулярні конфлікти та глибоке емоційне відчуження зробили подальше спільне життя подружжя неможливим, сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення неможливе.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, існує усна домовленість про його добровільну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини без судового встановлення аліментів.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечитиме як його інтересам так і інтересам відповідачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81,141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №47.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складено 20.10.2025.

Суддя В. В. Свірідова