РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9046/24

Номер провадження 2/495/1759/2025

25 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гелла С.В.,

із участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійним та визнання права власності на квартиру,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 літера „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м., між мною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ Саратського райвиконкому Одеської області 16 березня 1977 року, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 19 листопада 1997 року на Одеській товарній біржі за Договором № 1162/Б дійсним та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 літ. „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 листопада 1997 року за договором №1162/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 23 квітня 1997 року, проживала за адресою: АДРЕСА_3 , яка була членом біржі зі статусом «Н» придбала у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ Саратського райвиконкому Одеської області 16 березня 1977 року, проживала за адресою: АДРЕСА_2 , яка була членом біржі зі статусом «Н», квартиру яка має загальну площу 53,40 кв. м., дві кімнати жилою площею 28,4 кв. м. за адресою : АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі реєстраційного посвідчення від 18.06.1992 року виданого на підставі довідки ЖБК «Дністровець» № 54 від 10.06.1992 року.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчено і зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 1162/Б від 19 листопада 1997 року.

Відповідно до договору ОСОБА_1 придбала за 10 784.00 (десять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні квартиру літера „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м., розташовану в АДРЕСА_2 . Гроші по угоді були повністю сплачені перед підписанням договору, що підтверджується п. 5 зазначеного договору і підписами учасників угоди в договорі. Після укладання договору відповідачем позивачу були передані ключі від квартири, яка на момент оформлення угоди була вільною і позивач, наступного дня, оселилася у дану квартиру. На підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19 листопада 1997 року Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації зареєстровано за позивачем вищевказана квартира на праві власності 03 грудня 1997 року в реєстрову книгу під №124 за реєстром №51.

У 2024 році ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з проханням оформити договір купівлі-продажу придбаної нею квартири, так як хотіла розпорядитися нею, але їй було роз`яснено, що такого роду угоди, як договір купівлі-продажу квартири, підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню і рекомендували звернутися до суду.

Відповідач по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після продажі позивачу вказаної квартири виїхали з неї в інше місце проживання. Де саме вона знаходиться на теперішній час позивачу не відомо. Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача це АДРЕСА_2 .

На даний час позивач бажає розпорядитися купленою квартирою, але цього зробити не може, так як угода по її купівлі-продажу нотаріально не посвідчена.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надала; своєю заявою від 25.09.2025 року позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення; просила розглядати справу без її участі.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Із 08.04.2025 року справа перебуває у провадженні судді Гелла С.В. Засідання призначене на 18.06.2025 року, 29.07.2025 року.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2025 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду по суті на 25.09.2025 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 25.09.2025 року учасники справи не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннямист.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

4. Фактичні обставини справи.

19 листопада 1997 року за договором №1162/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, ОСОБА_1 , яка була членом біржі зі статусом «Н» придбала у ОСОБА_2 , яка була членом біржі зі статусом «Н», квартиру яка має загальну площу 53,40 кв. м., дві кімнати жилою площею 28,4 кв. м. за адресою : АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі реєстраційного посвідчення від 18.06.1992 року виданого на підставі довідки ЖБК «Дністровець» № 54 від 10.06.1992 року.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчено і зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 1162/Б від 19 листопада 1997 року.

Відповідно до договору ОСОБА_1 придбала за 10 784.00 (десять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні квартиру літера „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м., розташовану в АДРЕСА_2 .

Гроші по угоді були повністю сплачені перед підписанням договору, що підтверджується п. 5 зазначеного договору і підписами учасників угоди в договорі.

Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатила грошові кошти у розмірі зазначеному в договорі, а відповідач передала правовстановлюючі документи позивачу на нерухоме майно. Між сторонами було досягнуто згоди щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, однак на теперішній час договір належним чином не оформлено в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

На підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19 листопада 1997 року Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації зареєстровано за позивачем вищевказана квартира на праві власності 03 грудня 1997 року в реєстрову книгу під №124 за реєстром №51.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 220 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.41 Конституції України та вимог Закону України «Про власність» власник вправі володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном за власним розсудом, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Власник може передавати майно безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам та вимагати усунення будь-яких порушень свого права. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Жодний державний орган не має права втручатися у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування й розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Закон України «Про товарну біржу» в редакції, діючий на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржи проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржи та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ніш документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначено, що заходи досудового врегулювання спору вживались. Позивач неодноразово спілкувалась із відповідачем, але договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчено. Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивачі вони підтверджуються матеріалами справи.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 літера „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м.,при вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1995 році, позивач придбав квартиру у свою власність у відповідача, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу, а відповідач в свою чергу виконав зобов`язання по передачі квартири позивачу, виїхала з житлового приміщення та знялась з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 12,13, 76-78, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійним та визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 літера „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м., укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ Саратського райвиконкому Одеської області 16 березня 1977 року, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 19 листопада 1997 року на Одеській товарній біржі за № 1162/Б дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 літ. „Г, загальною площею 53,40 кв. м., жилою 28,4 кв. м., яка складається з коридору 1, площею 7,0 кв. м., вбиральні 2, площею 1,3 кв. м., ванни 3, площею 2,8 кв. м., кухні 4, площею 7,4 кв. м., шафи 5, площею 0,4 кв. м., жилої кімнати 6, площею 12,1 кв. м., жилої кімнати 7, площею 16,3 кв. м., лоджії 8, площею 6,1 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С.В. Гелла