Справа № 317/5100/25
Провадження № 2-о/317/143/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи за межами України,-

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року заявником ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу Запорізького районного суду Запорізької області надіслано заяву, в якій ОСОБА_1 просить встановити факт народження ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Женева, Швейцарської конфедерації, матір`ю якої є громадянка України - ОСОБА_1 , батька дитини не має, тому в свідоцтві про народження вказана тільки мати. Як на підставу звернення до суду з вказаною заявою заявник зазначає, що встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення статусу одинокої матері та отримання відповідних виплат на дитину. При цьому посилається на те, що свідоцтво про народження у відділі ДРАЦСу отримати неможливо, оскільки факт народження дитини відбувся за кордоном, на якій неможливо отримати медичний документ.

Вирішуючи питання про прийняття заяви та відкриття провадження в справі, судом враховано, що така заява має відповідати як загальним правилам щодо вимог до позовної заяви, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченими ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування).

Статтею 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VІІЦ, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Швейцарія це країна яка надає українським біженцям статус тимчасового захисту "S", що дозволяє їм легально проживати, працювати, отримувати соціальну допомогу та медичні послуги, а отже не є тимчасово окупованою, тобто подана заявником ОСОБА_1 повинна розглядатись судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, тобто без врахування особливостей провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, передбачених ст. 317 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту заяви адресою заявника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 1894056 від 15.10.2025 отриманої судом з Єдиного державного демографічного реєстру, у розумінні ч. 8 ст. 187 ЦПК України, адресою реєстрації заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є адреса: АДРЕСА_1 .

При цьому суд звертає увагу на те, що заявником ОСОБА_1 не надано до суду доказів тому, що місце проживання/перебування заявника зареєстровано в Запорізькому районі Запорізької області, а відтак не обґрунтовано звернення з вказаною заявою саме до Запорізького районного суду Запорізької області.

Положення ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відтак, враховуючи відсутність підстав для звернення заявника саме до Запорізького районного суду Запорізької області, виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України, суддя приходить до висновку, що подана заявником ОСОБА_1 заява повинна розглядатись судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом за місцем проживання заявника (тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування).

За таких обставин, зважаючи, що місцем проживання заявника (тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування) є адреса: АДРЕСА_1 , що знаходиться у в межах територіальної юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та не відноситься до територіальної підсудності Запорізького районного суду Запорізької області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Відтак, місцевим судом, який здійснює повноваження у межах територіальної юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області є Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вищевказана цивільна справа територіально не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області, а підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для передання даної цивільної справи за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя що розташований за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, б. 7.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 260, 316, 353-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи за межами України - передати для розгляду за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя що розташований за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, б. 7.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Д.О. Каряка