ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/487/25
У Х В А Л А

"23" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Розумієнком І. П., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення суду у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2021 у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.07.2013.

Заява мотивована тим, що за умовами договору факторингу товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»(далі також - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заявник) набуло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , боржник) за зазначеним кредитним договором, а відтак існують визначені законом підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Заявник просив розглянути питання заміни сторони виконавчого провадження без участі його представника, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертались.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання боржника направлялась судова повістка, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є доказом вручення їм судової повістки.

Зважаючи на викладене та з огляду на приписи частини третьої статті 442 ЦПК України суд не встановив перешкод для вирішення питань цієї заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву, докази, надані на підтвердження її вимог, та рішення суду у цивільній справі № 753/19377/20, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

25.03.2021 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказаним рішенням суд стягнув з позичальника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.07.2013 в розмірі 17 226,62 грн та судові витрати в розмірі 357,34 грн, а усього 17 583,96 грн.

Рішення суду ніким не оскаржувалось, набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (виконавче провадження № НОМЕР_1).

28.03.2024 ТОВ ФК «Кредит-Капітал» (фактор) та АТ КБ «Приватбанк»(клієнт) уклали договір факторингу № ПК-280324, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт - відступити фактору за плату належне йому право вимоги до боржників, в тому числі право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 27.07.2013.

Факт передачі клієнтом фактору основних договорів та документації до них за вказаним договором підтверджується актом приймання-передачі від цієї ж дати.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом, установленим статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а відтакнаявність судового рішення про задоволення грошових вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 цього Кодексу кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішень судів та інших органів (посадових осіб), прийнятих на захист прав суб`єктів матеріальних правовідносин.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження відповідно до статті 15 Закону про виконавче провадження є стягувач і боржник.

Частиною п`ятою цієї норми передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін (виконавчого провадження) виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення змісту наведених нормативних положень в їх сукупності дає підстави для висновку, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду заяви виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже ураховуючи, що існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошової суми, а право вимоги за цим рішенням відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК Україниперейшло до ТОВ ФК «Кредит-Капітал», вимоги заяви про заміну стягувача його правонаступником суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись статтями 442, 258-261, 353,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»задовольнити.

У виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року у цивільній справі № 753/19377/20 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором замінити первісного стягувача - акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Новий стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й корпус.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 23.09.2025.