Провадження № 2-о/202/83/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., присяжних: Лиходід Н.Ю., Тимошенка І.Т., за участю секретаря судового засідання Щербини В.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Протоколом автоматизованого визначення присяжних від 23.12.2024 визначено присяжних Лиходід Н.Ю., Тимошенка І.Т. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 24.12.2024 заява ОСОБА_1 прийнята до провадження суду, відкрито провадження, справа призначена до розгляду. Забезпечено участь адвоката для здійснення інтересів ОСОБА_3 шляхом доручення Дніпровському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката та забезпечити його явку в судове засідання.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 15.07.2025 явку заявника ОСОБА_1 визнано обов`язковою, оскільки останній має надати документи медичного закладу щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_3 задля призначення судової психіатричної експертизи.

Будучи належним чином повідомленим, заявник ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання 12.08.2025, 15.09.2025, 16.10.2025, про причини неявки до суду не повідомив; медичні документи стосовно психічного стану здоров`я ОСОБА_3 не надав.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Іззетов проти України», «Паскал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України» суду потрібно дотримуватися розумного строку для судового провадження.

Згідно із пунктом 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 15.07.2025 явка заявника ОСОБА_1 була визнана обов`язковою в судове засідання з метою з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а заявник двічі поспіль не з`явився в судові засідання, будучи обізнаним про розгляд справи, не повідомивши про причини неявки, суд вважає можливим залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , приовизнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.

Присяжні Лиходід Н.Ю.,

Тимошенко І.Т.