Справа №150/684/25
Провадження по справі №2/150/279/25
УХВАЛА

16 жовтня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Савковій С.А.,

з участю учасників цивільного процесу

позивача ОСОБА_1 (дистанційно),

представника позивача адвоката Полупанової О.О. (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького районного суду Вінницької області з вище вказаним позовом посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалось.

Відповідачем ОСОБА_2 через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» подано письмове клопотання про надання терміну для примирення, оскільки, вважає, що їх сім`ю ще можна зберегти.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Полупанова О.О., яка діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.08.2025 (а.с. 5, 6, 7) позовні вимоги підтримують, ОСОБА_1 на примирення з відповідачем не згодна.

Оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Сторони по справі мають четверо синів, один з яких досяг повноліття, інші троє синів є неповнолітніми, матеріальним забезпеченням та вихованням яких займаються батьки, тобто, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Як вбачається із показів позивача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають в одному будинку на різних поверхах.

Судом враховується, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу та клопоче про надання терміну для примирення з позивачем.

Кпопотання відповідача про надання терміну для примирення суд оцінює не таким, що служить для затягування судового процесу та зловживання процесуальними правами, а є його правом та наміром зберегти сім`ю, шлюб, в якому сторони прожили 20 років та народили четверо дітей, вихованням та матеріальним забезпеченням яких займаються обидва незалежно від їх відносин, які склалися як між чоловіком та дружиною.

Судом при вирішення питання про надання подружжю строку для примирення враховується, що позивач, яка ініціювала розлучення, категорично заперечує проти примирення, наполягає на розлученні без надання строку на примирення, однак не навела при цьому поважних причин неможливості збереження сім`ї (наприклад, тривалого окремого проживання подружжя, вчинення відносно позивача неправомірних дій з боку іншого з подружжя). Позивач наголошує на тому, що відповідачем вчиняються протиправні дії вдарив її по руці, надавши при цьому світлини руки, однак, суд не визнає їх належними, достатніми та допустимими доказами по справі, оскільки, вони жодним чином не є прямим та достатнім доказом, які підтверджують такі обставини. Із наданих світлин неможливо ідентифікувати руку, яка на них зображена, ступінь тяжкості завданих ушкоджень та ким саме такі ушкодження завдано.

Домашнє насильство з боку відповідача, на яке вказує позивач, не підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, відсутні свідки, які б підтвердили такого роду обставини, що виключає категоричну неможливість надання сторонам по справі строку для приминення.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, клопоче про надання строку на примирення з метою збереження сім`ї.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Сім`я є первинним та основним осередком суспільства (ч.1 ст.3 Сімейного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.29 Конституції України кожен має право на свободу. Свобода людини у сфері сімейних відносин це право діяти (або не діяти) в межах, визначених законом, людина вільна у вирішенні питання шлюбу.

Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин (ч.2 ст.56 СК України).

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство і батьківство охороняються державою.

З метою збереження сім`ї, яка є первинним і основним осередком суспільства, що охороняється Конституцією України, забезпечення прав, свобод та інтересів сторін, як подружжя, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача щодо надання терміну для примирення.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Зазначені відповідачем обставини дають суду підстави для застосування ст.240 ч.7 ЦПК України, у відповідності до якої у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

З врахуванням вище наведених обставин, період для примирення надається судом за клопотанням одного з подружжя відповідача для того, щоб дати їм час на залагодження розбіжностей та можливе збереження шлюбу.

Вирішальну роль у наданні строку на примирення, відіграє те, наскільки подружжя змогло обгрунтувати всі свої за та проти розлучення.

Пунктом 4 частини 1 статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження в справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст.111 СК України, керуючись ст.197 ч.2 п.10, ст. 240 ч.7, ст.251 п. 4 ч.1, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 задоволити.

Надати сторонам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 місячний строк для примирення.

Зупинити провадження в цивільній справі №150/684/25 (провадження по справі №2/150/279/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала суду в частині зупинення провадження в справі підлягає оскарженню шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК