Єдиний унікальний номер: 752/3223/25
Провадження № 2/379/461/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 вересня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Невгада О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

29.01.2025 позивач ТОВ «ФК «ЕЙС»» в особі представника - адвоката Тараненка А.І. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-10905749 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Качай гроші» - https://kachay.com.ua та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Відмова клієнта від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з клієнтом та відмову від надання йому кредиту. Таким чином, ТОВ «Качай гроші», перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладення Договору, перевірило не лише особисті дані відповідача ОСОБА_1 з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме приналежність платіжної картки позичальнику ОСОБА_1 . Згідно з Правилами, до укладення договору про споживчий кредит, відповідачу ОСОБА_1 для ознайомлення в Особистий кабінет було направлено Паспорт споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомився та підписав шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 07136 відправлено 13.01.2024 о 11:29:49 на номер телефону відповідача ОСОБА_1 - НОМЕР_1 та введено ним 13.01.2024 о 11:30:06. Введення відповідачем ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, прийняття відповідних умов надання кредиту, а також повідомлення кредитодавцем у встановленій законом формі всіх умов, які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. За умовами Договору кредитодавець надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 7 000,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кошти кредиту надавалися у безготівковій формі шляхом їх перерахування ТОВ «Качай гроші» зі свого поточного рахунку на картку ОСОБА_1 емітовану банком України. За надання кредиту, ОСОБА_1 зобов`язувався сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 700,00 грн. Отже, відразу після вчинених ОСОБА_1 дій, 13.01.2024 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-10905749 від 13.01.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-6595, що в свою чергу, є доказом того, що ОСОБА_1 прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай гроші». Строк дії кредитної лінії 360 днів. ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит 07.01.2025 року або достроково. Крім того зобов`язалася сплатити проценти в рекомендовану дату оплати, а саме 07.02.2025 року протягом дії кредитної лінії, а також сплачувати проценти на кожний 25 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Стандартна процентна ставка складала 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Графік платежів є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого встановлюється кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, визначається загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Всупереч умовам кредитного договору № 00-10905749 від 13.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого має заборгованість в сумі 25731,70 грн., яка складається з: 5 700,00 грн. заборгованості по кредиту; 20031,70 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам.

22.01.2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10905749 від 13.01.2024.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 9429,00 грн.

16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та «Фінансова компанія «ЕЙС»» було укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10905749 від 13.01.2024. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Макс Кредит» до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС»» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25731,70 грн.

ТОВ «ФК «ЕЙС»» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Позивач вказував, що станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена, у зв`язку із чим ТОВ «ФК «ЕЙС»» просило суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 25731,70 грн., а також понесені по справі № 00-10905749 від 13.01.2024 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17.02.2025 року було відкрито провадження у справі та за клопотанням позивача витребувано у АТ "Райффайзен Банк" інформацію, що містить банківську таємницю (а.с. 101-104).

На виконання вказаної ухвали, 01.04.2025 АТ "Райффайзен Банк" надіслав до суду інформацію, яка була витребувана (а.с. 109-110)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.04.2025 дану справу передано за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України (а.с. 112-113).

18.06.25 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2025 справу передано для розгляду судді Невгаду О.В.

23.06.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху на підставі положень ч.11 ст. 187 ЦПК України та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.

30.06.2025 суд постановив ухвалу якою прийняв цей позов до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.07.2025 суд постановив ухвалу про перехід зі спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та назначив судове засідання у даній справі на 27 серпня 2025 року в залі № 3 Таращанського районного суду Київської області (м. Тараща, вул. Сікевича Володимира, 61), яке через неявку відповідачки було відкладено на 25 вересня 2025 року.

В судове засідання 27.08.2025 та 25.09.2025 представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС»» не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно. У прохальній частині позовної заяви позивач ТОВ «ФК «ЕЙС»» просив розглянути цю справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 27.08.2025 та 25.09.2025 не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи щоразу повідомлена належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 150, 157, 159, 162, 165, 166).

У матеріалах справи містяться повернуті поштові відправлення (конверти), які скеровувалися судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки, з відмітками ВПЗ «Укрпошти» про неможливість їх вручення адресату через його відсутність за вказаною адресою, що згідно з положенням п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки.

Крім того, відповідачці ОСОБА_1 було доставлено повідомлення у додаток «Viber» про її виклик до суду на 27.08.2025 та 25.09.2025 на її номер телефону.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідачки про дату, місце та час судових засідань.

Жодних заяв чи клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 не подавала.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання двічі не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, водночас, позивач не висловлював заперечень щодо заочного вирішення справи - є всі передбачені законом підстави для заочного розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд цієї цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Так, суд установив, що13.01.2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 00-10905749 (а.с. 20-23), відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредитного ліміту складає 7 000 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 360 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 07.01.2025 року (пункти 1.2, 1.3)

Відповідно до п.1.3.1 Договору позичальник зобов`язався оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 07.02.2024 протягом дії кредитної лінії та сплачувати проценти на кожний 25 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Відповідно до п.1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксована.

За змістом пп. 1.4.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного у п. 1.3.

Згідно з п.1.5, 1.6 Договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 700,00 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 931,66%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 69944,00 грн. (п. п. 1.7, 1.8 Договору).

За змістом п.1.10 Договору, усі істотні умови Договору, порядок їх застосування погоджені сторонами під час укладення Договору.

Цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.2.2 Договору).

Згідно з п.2.8 Договору, дата надання/видачі кредиту 13.01.2024, сума кредиту 7 000 грн. перераховується Кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 .

Відповідно до п.3.1 Договору, розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту протягом дії кредитної лінії.

Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.3.3 Договору).

За змістом п.4.3.1 відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась повернути Кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.

З графіку платежів (п. 7.20 Договору слідує, що кредит надається в сумі 7 000,00 грн. в період з 13.01.2024 по 07.01.2025, визначено загальну вартість кредиту, яка становить 69944 грн., яка складається з: 7 000,00 грн. суми кредиту за договором; 62244 грн. процентів за користування кредитом; 700,00 грн. комісії за надання кредиту.

Даний договір відповідно до розділу 8 Договору підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 - 07136, який йому був надісланий на номер її мобільного телефону НОМЕР_4 .

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Крім того, 13.01.2024, відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було підписано Паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого, остання ознайомилася з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, із платежами за супровідні послуги кредитодавця, які є обов`язковими для укладення договору, із порядком повернення кредиту, а також наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит .

ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-10905749 від 13.01.2024 виконало у повному обсязі, що підтверджується копією повідомлення ТОВ «Платежі онлайн» про успішність транзакції № 40513-82077-92583 на переказ 13.01.2024 грошових коштів на картку № НОМЕР_3 на суму 7 000,00 грн. та копією додатку до цього повідомлення, де під п/№ НОМЕР_5 значиться відповідач ОСОБА_1 (а.с. 33-36)

Згідно детального розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору № 00-10905749 від 13.01.2023 в сумі 25731,70 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованість за основним зобов`язанням; 20031,70 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами та 700 грн. сума заборгованості за комісіями (а.с. 40-42).

АТ "Райффайзен Банк" на виконання ухвали суду надіслав до суду інформацію, відповідно до якої банківська картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , фінансовий номер якої НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . З виписки про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_3 вбачається надходження 13.01.2024 коштів в сумі 7000 грн. (а.с. 109-110).

22.01.2024 року між ТОВ «ФК «Макс Кредит»» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) укладено договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування (а.с. 43-47).

Згідно з п.2.3. Договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.

За змістом п.2.5. Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Пункт 4.2.2. Договору факторингу передбачає, що клієнт зобов`язаний протягом 60 робочих днів з дати оплати клієнту суми фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п.3.1 цього договору, передати фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з фактором акту прийому-передачі документації.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року фактор та клієнт уклали цей акт про те, що згідно з вимогами п. 4.2 договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 22.01.2024 року (а.с. 51).

З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року слідує, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №00-10905749, сума заборгованості становить 9429 грн., яка складається з: 7 700,00 грн. залишку заборгованості по тілу кредиту; 1729 грн. залишку заборгованості по відсоткам (а.с. 52 на звороті - 53 на звороті).

В подальшому, а саме 16.08.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС»» (Фактор) та ТОВ «ФК «Макс Кредит»» (Клієнт) укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування (а.с. 55-59).

Згідно з п.2.3. Договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.

За змістом п.2.5. Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Пункт 4.2.2. Договору факторингу передбачає, що клієнт зобов`язаний протягом 60 робочих днів з дати оплати клієнту суми фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п.3.1 цього договору, передати фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з фактором акту прийому-передачі документації.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 16.08.2024 року (а.с. 64).

З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року слідує, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №00-10905749, сума заборгованості становить 25731,70 грн., яка складається з: 5 700,00 грн. залишку заборгованості по тілу кредиту; 20031,70 грн. залишку заборгованості по відсоткам (а.с. 65-66).

Відповідно до приписів частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст.1047 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому за положеннями частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням згаданих у позовній заяві та відповіді на відзив інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею 11 цього Закону.

За визначенням пунктів 5, 7 частини першої статті 3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті3 цього Закону).

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону).

Таким чином, укладення договорів, зокрема кредиту, в електронній формі відповідає чинному законодавству України.

Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За загальним визначенням правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого; правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні; його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути, зокрема, відповідний договір, на підставі якого воно виникло (зокрема, постанова Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі №910/1972/17).

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Так, зокрема, згідно зі статтею 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договорами відступлення права вимоги.

Як установлено судом, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.

При цьому правильність нарахування зазначених сум заборгованості за кредитом та за нарахованими відсотками за згаданим кредитним договором не викликає у суду сумніву, відтак суд висновує, що позов підлягає задоволенню.

Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідачки слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с. 80).

Разом з тим, згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами, зокрема, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним.

Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року (а.с.67-68); Протоколом погодження вартості послуг (а.с. 68 на звороті); Додатковою угодою № 4 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року (а.с.69-70); та актом прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 року (а.с.71).

Таким чином, у справі що розглядається, Позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд уважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг, визначений стороною Позивача є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Водночас суд ураховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому розгляді.

Отже, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення понесених Позивачем витрат за надання правової допомоги та стягнення з Відповідачки на користь Позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054, 1177 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 142, 206, 223, 258-265, 268, 273-281, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» заборгованість за Кредитним договором № 00-10905749 від 13 січня 2024 року у розмірі 25731,70 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять одна) гривня 70 копійок, що складається з: 5 700,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 20031,70 грн. - заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» судові витрати у справі: судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн., всього - 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»», , адреса місцезнаходження: Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, м. Київ, індекс 02090;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2025 року.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД