Справа № 464/820/25 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/1896/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК»(в подальшому «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з позовом, в якому просило суд стягнути зі згаданої відповідачки на користь Банку 91 200 грн. 24 коп. за тілом кредиту, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 28.02.2019 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. При укладенні Кредитного договору сторони керуються ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 28.02.2019 року відповідачка звернулася до Банку із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі - Заява) про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Клієнт своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов?язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено у розділі 1 Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 50 000 грн., що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту. Після підписання Заяви відповідачка взяла на себе зобов?язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов?язання, відповідачка не дотримується даних умов, а саме: не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами, у зв?язку з чим у неї виникла заборгованість перед Банком у розмірі 91 200 грн. 94 коп., яка і є предметом позовних вимог (а.с. 1-10).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмова у задоволенні позовних вимог мотивована тим, що позивач, Банк, не довів порушення його прав з боку відповідачки та наявність у нього права на звернення до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був укладений між сторонами 28.02.2019 року, оскільки «позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитом не долучено жодних документів, які б підтверджували виконання кредитодавцем взятих на себе зобов`язань - перерахування відповідачу, як позичальнику, кредитних коштів та користування такими» (а.с.62-64).

Дане рішення оскаржив представник Банку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, покликаючись на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права (а.с. 67-71).

Апеляційна скарга позивача та копія ухвали Львівського апеляційного суду від 04 червня 2025 року про відкриття апеляційного провадження у даній справі (з пропозицією відповідачці подати до суду відзив на апеляційну скаргу), надіслані відповідачці за адресою, зазначеною нею у Кредитному договорі, який вона уклала 28.02.2019 року з Банком (а.с. 15), і яка (ця адреса) згідно Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру залишається адресою місця реєстрації відповідачки станом і на 05.02.2025 року (а.с. 54), повернулися до суду без їх вручення адресату: з довідкою поштового відділення „адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 92).

Як стверджується матеріалами справи, кореспонденція, яка направлялася відповідачці за вказаною у Кредитному договорі адресою, також поверталася і до суду першої інстанції з довідкою поштового відділення „адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 60).

Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, довідка поштового відділення про неможливість вручення судового повідомлення з підстав того, що „адресат відсутній за вказаною адресою, вважається належним повідомленням сторони, що узгоджується із положеннями пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує особисто підписаною відповідачкою Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг (а.с. 15), які (у відповідності до статті 204 ЦК України) є правомірними та чинними, оскільки докази про протилежне у матеріалах справи відсутні, а також розрахунком заборгованості (а.с. 12-13) та цілим рядом документів, які є долученими до позовної заяви і перелік яких міститься у додатку згаданого позову.

Вищезазначені докази відповідачкою не заперечуються та не спростовано, що є її (а не суду) процесуальним обов`язком.

Частиною 5 статті 12 ЦПК України встановлено (зокрема), що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (пункт 3), а також сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4).

Відповідачкою не було подано до суду жодних заперечень на заявлені до неї позовні вимоги, а тим більше - розрахунків, які б спростовували розрахунки надані Банком в обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

В той же час, за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), навіть доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Якщо ж на переконання суду першої інстанції «позивачу у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитом» слід було «долучити документи, які б підтверджували виконання кредитодавцем взятих на себе зобов`язань - перерахування відповідачу, як позичальнику, кредитних коштів та користування такими», то (з урахуванням вищезгаданих вимог, наведених у частині 5 статті 12 ЦПК України) суду слід було визнати явку представника позивача в судове засідання обов`язковою та роз`яснити йому наслідки вчинення або не вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема наслідки неподання ним до суду відповідних «документів, які б підтверджували виконання кредитодавцем взятих на себе зобов`язань - перерахування відповідачу, як позичальнику, кредитних коштів та користування такими», саме які на переконання суду є необхідними.

За наведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог Банку за їх недоведеністю, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

Матеріалами справи стверджується, що позивач в ході розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанцій поніс 7 570 грн. 00 коп. (3 028 грн. 00 коп. + 4 542 грн. 00 коп.) судових витрат у виді сплаченого судового збору (а.с. 11, 76), які також підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19) 91 200 (дев`яносто одну тисячу двісті) грн. 94 коп. заборгованості за кредитним договором, укладеним у формі підписаної 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19) 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський ОМ.

Шеремета Н.О.