"13" жовтня 2025 р. Справа № 363/3819/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Дрозд В.С.,

прокурора Кривошеї С.В.,

представника відповідача Маліка Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходяться вказана цивільна справа.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2022 року дану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі і призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В подальшому справа по суті не розглядалася у зв`язку із подачею представником відповідача на вказану ухвалу суду апеляційної скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.05.2025 року апеляційна скарга представника відповідача була залишена без задоволення, а ухвалу суду від 23.09.2024 року без змін.

13.10.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви прокурора без руху, мотивуючи його зміною законодавства щодо посилення захисту прав добросовісного набувача та зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду кошти у розмірі вартості земельної ділянки.

Представник відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції вказане клопотання підтримав та просив залишити позов без руху.

Прокурор у судовому засіданні щодо заявленого клопотання заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, враховуючи вимоги ст. 222 ЦПК України, приходить до наступних висновків.

Так, на даний час, у зв`язку із зміною законодавства, виникли підстави для залишення позовної заяви без руху, виходячи з такого.

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовано тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.08.2013 року у справі № 2-12/13 визнано незаконним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 29 серпня 2008 року № 638, яким низку земельних ділянок було передано у приватну власність фізичних осіб, які в подальшому здійснили відчуження земельних ділянок на користь ОСОБА_1 , а також визнані незаконними та скасовані державні акти на право приватної власності на такі земельні ділянки. Зазначеним розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 29 серпня 2008 року № 638 передано у власність 15 громадянам України - відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 земельні ділянки загальною площею 27,2658 га для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з відповідними кадастровими номерами. На підставі вказаного розпорядження зазначеним громадянам були видані державні акти на право власності на земельні ділянки. У подальшому, власниками зазначених земельних ділянок були відчужені на користь інших осіб зі зміною їх цільового призначення, а також технічних характеристик, що зумовило необхідність об`єднання земельних ділянок, внаслідок чого утворилася зокрема земельна ділянка з кадастровим номером :03:071:6001. Унаслідок таких дій, земельні ділянки, передані розпорядженням № 638 у приватну власність 15 фізичних осіб із відповідними номерами перестали існувати та утворилися нові. Постановою Київського апеляційного суду від 09.06.2022 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.08.2018 року скасовано та прийнято нове, яким зокрема витребувано на користь Петрівської об`єднаної територіальної громади в особі Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки для індивідуального садівництва з кадастровими номерами: :03:071:0263, :03:071:0264, :03:071:0265, :03:071:0266, :03:071:0267, :03:071:0269, :03:071:0270, :03:071:0284, :03:071:0285, :03:071:6001, розташовані на території Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Проте, спірна витребувана земельна ділянка площею 25.2449 га з кадастровим номером :03:071:6001 на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.12.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованої в реєстрі за № 735 була розділена на 5 земельних ділянок з кадастровими номерами :03:071:6002, :03:071:6003, :03:071:6004, :03:071:6005, :03:071:6006, що унеможливлює виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.06.2022 року у справі № 363/848/17 та є наслідком звернення Вишгородської окружної прокуратури до суду з новим позовом про витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

В цьому зв`язку в позові позивачем порушено питання про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 46539709, 46538860, 46539888, 46539316, 46539170 від 18 квітня 2019 року із скасуванням державної реєстрації прав відповідача на земельні ділянки за кадастровими номерами :03:071:6002, :03:071:6003, :03:071:6004, :03:071:6005, :03:071:6006; витребування вказаних земельних ділянок з незаконного володіння відповідача на користь Петрівської сільської територіальної громади в особі Петрівської сільської ради, а також стягнення з відповідача на користь Київської обласної прокуратури понесені витрати по сплаті судового збору.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України №4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України, якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ, положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Відповідно до чинної ч. 4 ст. 177 ЦПК України, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Оскільки вказаний закон має зворотну силу, а провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), коли судом може бути застосована лише та процесуальна норма, яка є чинною на момент проведення тієї чи іншої процесуальної дії та/або прийняття процесуального рішення, а відтак, вирішуючи питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, судом встановлено, що позовна заява вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України не відповідає.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Отже, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом внесення на депозитний рахунок суду (депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київські області, , рахунок: UA0018661, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ) відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок) здійсненої в порядку, визначеному законом «Про оцінку земель» і додати до позову вказані документи.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175-177, 185, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з незаконного володіння - залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Котлярова