ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2561/24Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 22-ц/817/841/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Надії Ярославівни на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2025 року, ухвалене суддею Гудимою І.В. у цивільній за позовом Приватного акціонерного товариства "Тернопільгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року приватне акціонерне підприємство по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз (далі ПрАТ Тернопільгаз) звернулось в суд із вказаним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що ПрАТ Тернопільгаз є суб`єктом, який здійснював діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб, в тому числі і на користь ОСОБА_1 .

З липня 2021 року по січень 2024 року включно ПрАТ Тернопільгаз надано відповідачці послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах (об`ємах) 5465,23 м.кб. природного газу на суму 11 537,09 грн. Однак, ОСОБА_1 своїх зобов`язань по оплаті за розподіл природного газу не виконала, внаслідок чого підприємство змушене звернутись в суд з даним позовом.

Рішенням Збаразького районного суду від 23.05.2025 року позовну заяву ПрАТ «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Тернопільгаз» 11537,09 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Тернопільгаз» 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про існування між сторонами договірних відносин щодо надання послуг з розподілу природного газу. ОСОБА_1 не укладала жодного договору з ПАТ «Тернопільгаз» та не підписувала заяви-приєднання до типового договору а документи, подані позивачем, зокрема заява-приєднання, акти обстеження, демонтажу та монтажу лічильника, а також акт розмежування балансової належності не є належними та допустимими доказами факту споживання газу чи виникнення боргу. Вони не підтверджують погодження відповідача на приєднання до умов договору або отримання послуг.

На думку відповідачки, позивач не надав суду розрахунку заборгованості, здійсненого на підставі первинних бухгалтерських документів, як того вимагає закон, а також не підтвердив обсягів фактичного споживання газу та річної замовленої потужності. Відсутні докази проведення звірок із відповідачем і направлення їй щомісячних фінансових документів, оформлених відповідно до вимог законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ Тернопільгаз просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, указуючи на його законність та обгрунтованість.

Стверджує, що між ним та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви придання від 14.07.2016 року укладено договір розподілу газу, про що свідчать дані заяви (адреса об`єкта, ЕІС-код, номер лічильника, параметри), акти монтажу/демонтажу та акт обстеження вузла обліку; фактичне споживання газу також підтверджується цими документами, тому протилежні доводи відповідачки ПрАТ Тернопільгаз вважає безпідставними.

Щодо розрахунку заборгованості, позивач посилається на довідку про фінансовий стан споживача, яка містить покази лічильника, обсяги, тарифи, нарахування та підпис уповноваженої особи. Ці дані викладено в позовній заяві і не спростовані відповідачкою, тому протилежні доводи апеляційної скарги на думку позивача є необґрунтованими.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, доводами відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

ПрАТ «Тернопільгаз» є оператором газорозподільних систем суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 815 зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 04.04.2023 №604.

Газорозподільна система на ліцензованій території експлуатується ПрАТ «Тернопільгаз» згідно з договором експлуатації газорозподільних систем або їх складових №240517/27-Тн-ГРМ від 24.05.2017.

Як установлено судом 14.07.2016 року ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), затвердженого НКРЕКП. У заяві зазначено дані споживача, адресу об`єкта, номер лічильника, параметри споживання, а також міститься власноручний підпис відповідача. Зміст заяви свідчить про згоду споживача на приєднання до умов договору та прийняття зобов`язань щодо оплати послуг з розподілу газу.

Відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу для побутових споживачів, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, послуга з розподілу природного газу надається Оператором ГРМ на підставі публічного договору, а факт її надання підтверджується здійсненням споживання природного газу, наявністю технічного приєднання та обліку. Договір передбачає обов`язок споживача здійснювати щомісячну оплату наданих послуг відповідно до обсягів споживання та встановленого тарифу. Даний договір опублікований на офіційному сайті АТ Тернопільгаз, що стверджується скріншотом сайту.

13.04.2017 року між споживачем ОСОБА_1 та оператором ГРМ ПАТ «Тернопільгаз» було підписано акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №364309, який є додатком до Типового договору розподілу природного газу. У вказаному акті визначено межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, а також перелік газових мереж і обладнання на балансі кожної сторони. Акт містить схему газопроводу, погоджену підписами сторін, яка підтверджує технічне підключення споживача до газорозподільної системи та фактичне споживання природного газу.

В подальшому, оператором газорозподільної системи оформлено низку актів про монтаж/демонтаж та контрольний огляд лічильника, які підтверджують факт підключення, обліку та споживання газу об`єктом ОСОБА_1

14.11.2023 року представником ПрАТ «Тернопільгаз» було складено акт обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових за адресою проживання відповідача ОСОБА_1 .. Згідно з актом, облік спожитого газу здійснюється лічильником GALLUS-2000/G-4/110/20 Франція, сервісний №01050443. На дату огляду показник лічильника становив 58073, при цьому в акті зазначено залишок заборгованості (поточне сальдо) у розмірі 11274,94 грн.

Згідно довідок №772/1-1-17, №269/01-23 від 17.11.2023 року, виданих Вишнівецькою селищною радою Кременецького району Тернопільської області, житловий будинок, який знаходить за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному житловому будинку зареєстрована та проживає ОСОБА_1 .

Із довідки про фінансовий стан споживача видно, що ОСОБА_1 у період з липня 2021 року по січень 2024 року фактично спожила 5465,23 м? природного газу на загальну суму 11537,09 грн. Зазначена довідка містить відомості по місяцях, роках: показники лічильника; обсяг замовленої потужності; тариф на розподіл природного газу; суму до сплати; фактично сплачені кошти; сальдо на кожен місяць. Так, станом на січень 2024 року відповідачем не проведено оплату в зазначеному обсязі, що підтверджує наявність простроченої заборгованості в сумі 11537,09 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494, (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до п. 4 гл. 1 роз. І Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до п. 2 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року №815 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 4 квітня 2023 року року №604) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПрАТ Тернопільгаз, відповідно до додатка.

Згідно з п. 5 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог гл. 3 роз. VІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 гл. 3 роз. І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, а також суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 1 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 року у справі №591/4825/20 (провадження №61-11470св21).

Установивши, що оператором газорозподільної системи у с. ст. Вишнівець Кременецького районуТернопільської області на підставі відповідної ліцензії є ПрАТ Тернопільгаз, а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , яка 14.07.2016 року підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, здійснювала фактичне споживання газу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу та підсставно стягнув заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у заявленому розмірі.

ОСОБА_1 не зверталася до позивача із письмовою заявою про припинення розподілу природного газу на її об`єкт, відтак оператор газорозподільної системи забезпечував відповідача цілодобовим доступом до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу, тобто надав відповідні послуги із розподілу природного газу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав суду розрахунку заборгованості, здійсненого на підставі первинних бухгалтерських документів, а також не підтвердив обсягів фактичного споживання газу та річної замовленої потужності, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки розрахунок заборгованості проведено позивачем згідно з вимогами Кодексу ГРМ та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для ПрАТ Тернопільгаз у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Доводам апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про існування між сторонами договірних відносин, оскільки ОСОБА_1 не укладала жодного договору з ПАТ «Тернопільгаз» та не підписувала заяви-приєднання до типового договору, судом першої інстанції було надано обґрунтовану правову оцінку та вірно констатовано, що відповідач не подала клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та не надала інших доказів на підтвердження підроблення її підпису у заяві приєдання.

Надані позивачем докази: акти обстеження, демонтажу та монтажу лічильника, акт розмежування балансової належності та інші наявні у докази підтверджують фактичне споживання ОСОБА_1 газу, тому протилежні доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими.

Із урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Надії Ярославівни - залишити без задоволення.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.