Провадження № 2-н/592/2766/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л. Українки 14» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.

Заява мотивована тим, що боржник є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Л. Українки 14». ОСОБА_1 не сплачує платежі співвласників, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд вважає, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Преамбулою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що цей нормативно-правовий акт регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Статтею другою вищевказаного закону визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Частина шоста статті 22 вказаного вище Закону визначає, що для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

З системного аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що внески та платежі співвласників об`єднання не відносяться до переліку житлово-комунальних послуг.

Крім того, до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, який міститься у статті 161 ЦПК України, не включено вимогу щодо стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання багатоквартирного будинку та така вимога не є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Суд роз`яснює заявнику, що згідно приписів ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за вимогою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л. Українки 14» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників.

Роз`яснити заявнику, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення возову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Литовченко