ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/995/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 -

адвоката Ващука Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року, ухвалене суддею Ромазаном В.В. у цивільній справі №607/18533/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтований тим, що 31 березня 2024 року у місті Тернополі сталася ДТП за участю автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI під керуванням ОСОБА_2 , який, порушивши правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, що належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень. Постановою суду від 15 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом ОСЦПВ № 218440225. Позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та подав заяву на страхове відшкодування. Проте страхова компанія не здійснила виплату та не надала жодних документів про розмір збитків.

Згідно з висновком проведеної на замовлення позивача транспортно-товарознавчої експертизи №61/24 від 3 червня 2024 року, розмір матеріального збитку становить 93 981,01 грн, а витрати на проведення експертизи 7500 грн. Попри це, страхова компанія не сплатила страхового відшкодування.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТДВ СК Альфа-Гарант 90781,01 грн страхового відшкодування, 7500,00 грн за проведення експертного товарознавчого дослідження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 90781,01 грн страхового відшкодування, 7500,00 грн вартості проведеної транспортно-товарознавчої експертизи №61/24 від 03.06.2024, а також 1211,20 грн сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ТДВ СК Альфа-Гарант просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з ТДВ СК Альфа-Гарант на користь позивача 48 027,32 грн страхового відшкодування. Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а також зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки позивач самостійно замовив транспортно-товарознавчу експертизу без повідомлення та участі страховика, хоча останній мав право залучити аварійного комісара або експерта для визначення розміру завданих збитків. Таким чином, отриманий висновок експерта не може вважатися належним і допустимим доказом розміру шкоди, оскільки він був складений поза межами передбаченої законом процедури та не перевірений страховиком. Крім того, ОСОБА_1 не подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для підтвердження своїх доводів, не надав беззаперечних доказів реального розміру завданих збитків і не довів причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та зазначеним у висновку розміром шкоди. Вказує, що суд першої інстанції не врахував ці обставини та помилково визнав висновок експерта достатнім доказом, на підставі якого здійснив повне задоволення позовних вимог. Також безпідставним є стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи, оскільки вони не пов`язані з виконанням страховиком своїх обов`язків за договором страхування і були понесені позивачем на власний розсуд.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Ващука Я.С., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що після ухвалення судом першої рішення Моторним (транспортним) страховим бюро України було проведено виплату позивачу визначену судовим рішенням суму 98 281 грн, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

31 березня 2024 року о 00 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 2м, з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mercedes Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota Саmry», д.н.з НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota Саmry», д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218440225 була забезпечена ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 320 000 грн; за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000 грн; розмір франшизи 3 200,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про настання страхового випадку та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Протоколу огляду транспортного засобу від 04.04.2025 року аварійним комісаром оглянуто транспортний засіб «Toyota Саmry», д.н.з НОМЕР_2 , та встановлені його пошкодження, які зазначено у ньому.

2 квітня 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Мазура М.С. із заявою про проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №61/24 від 03 червня 2024 року, наданого судовим експертом Мазуром М.С., вартість матеріальних збитків, спричинених власнику КТЗ «Toyota Саmry 3.5і V6 (V40) Premium 6АТ», д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 30.03.2024 року, станом на час ДТП, при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення необхідних технологічних-інструментальних, діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) ймовірно становить 93 981 грн. 01 коп.

Із змісту вказаного висновку вбачається, що відповідно до ст.ст. 102, 106 ЦПК України він підготовлений для подання в суд, експерт М.Мазур попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

7 червня 2024 року ОСОБА_1 направив відповідачу претензію, в якій просив здійснити виплату йому страхового відшкодування в сумі 93 981 грн. 01 коп., з урахуванням Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №61/24 від 03 червня 2024 року.

Однак, виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 проведено не було.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).

Відповідно до статті 6 Закону №1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом Закону №1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у діях відповідача наявне порушення обов`язку зі здійснення страхового відшкодування, а позивач надав належні та допустимі докази розміру завданої шкоди, що зумовлює необхідність стягнення з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на його користь суми страхового відшкодування, витрат на проведення експертизи та судових витрат.

Факти ДТП, вина водія забезпеченого транспортного засобу, наявність полісу ОСЦПВ та звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату підтверджені матеріалами справи і не заперечуються сторонами; попри це, страхове відшкодування у визначені законом строки відповідачем не виплачено, що зафіксовано у справі та відображено в рішенні місцевого суду.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги висновок транспортно-товарознавчої експертизи №61/24 від 3 червня 2024 року, оскільки він складений уповноваженим судовим експертом, відповідає вимогам закону щодо належності та допустимості доказів, містить спеціальні знання, необхідні для визначення розміру збитків, і не був спростований відповідачем жодними іншими належними доказами.

Посилання скаржника на неналежність поданого позивачем висновку транспортно-товарознавчої експертизи як доказу є безпідставним.

Висновок експерта №61/24 від 03 червня 2024 року складено судовим експертом та відповідає вимогам процесуального закону до належності й допустимості доказів.

Відповідач не надав жодного альтернативного експертного дослідження та не ініціював проведення судової експертизи, хоча мав таке право.

Також слід зазначити, що відповідно до п.8.5.10 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 6, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників.

Згідно п. 59 додатка 6 Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, AUDATEX належить до рекомендованих компютерних програм для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва.

Таким чином, вартість нових оригінальних запасних частин визначена експертом відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Доводи скарги про безпідставність стягнення 7 500 грн витрат на експертизу також відхиляються, оскільки ці витрати є витратами, пов`язаними з розглядом справи, були необхідними для захисту права позивача та встановлення розміру збитків, а тому у разі задоволення позову правомірно покладені на відповідача за правилами статті 141 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.