Провадження № 2/522/6970/25
08 жовтня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості,
До Пересипського районного суду м.Одеси 27.05.2025 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9658820 від 10.03.2024 року у розмірі 48 240,60 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-9658820 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 300,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Позичальнику перераховується сума в розмірі 6000,00 грн. На виконання умов Кредитного договору, 10.03.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 .
17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №020425-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором на загальну суму 48 240,60 грн.
Оскільки Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 48 240,60 грн., яка складається з наступного: 6 300 грн. - заборгованість по кредиту; 41 940,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Зважаючи на те, що відповідачка продовжує ухилятися від виконання свого зобов`язання та не погашає заборгованість за договором, позивач просить стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9658820 від 10.03.2024 року у розмірі 48 240,60 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 03.06.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси.
01.07.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В.
Справу суддя отримала 02.07.2025 року.
Ухвалою суду від 02.07.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 25.08.2025 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 08.10.2025 року.
У судове засідання 08.10.2025 року сторони не з`явилися.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 13.10.2025 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.
Відповідно до п. 1.2 Договору сума ліміту кредитної лінії складає 6 000,00 грн. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день строку кредитування - 05.03.2025 року. (п. 1.3 договору)
Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 25березня 2024 на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п.1.3.1 договору).
Згідно п. 1.4.1 договору стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору.
Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 300,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах (п. 1.5).
Відповідно до п.1.7. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 926,43%.
Згідно п.1.8 договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 59 652 грн.
Усі істотні умови цього Договору, порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору (п.1.10 договору).
Відповідно до 2.8 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 10 березня 2024, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу платіжної кратки № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.6.1 договору, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів за цим Договором, Позичальник несе відповідальність передбачену чинним законодавством України та цього Договору.
Відповідно до п.7.2 договору, строк дії цього Договору становить 360 календарних днів. Місцем укладення цього Договору є місцезнаходження Товариства.
Позичальник, що підписав цей Договір, підтверджує, що текст Договору прочитаний ним повністю, положення Договору зрозумілі (п.7.8 договору).
Невід`ємною частиною цього Договору є Графік платежів - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором, розрахована, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки по поверненню Кредиту та оплати процентів, Комісії за надання кредиту на умовах та у строки, визначені в Договорі (Додаток №1 до цього Договору) (п. 7.20 договору).
Відповідно до довідки ТОВ «Макс Кредит», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 00-9658820від 10.03.2024 року, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 7850510.03.2024, номер телефону НОМЕР_3 .
Факт належності картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , як і факт перерахування на неї ТОВ «МАКС КРЕДИТ» 10.03.2024 року суми кредиту у розмірі 6000,00 грн. за договором № 00-9658820 від 10.03.2024 року - Відповідачем не спростовано. Докази, які б такий факт спростовували також в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9658820 від 10.03.2024 року станом на 17.12.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 48 240,60 грн, яка складається з: 6 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 41 940,60 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Проценти нараховувалися за період з 10.03.2024 до 17.12.2024 року за ставкою 2,47%.
17.12.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, згідно якого, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити), клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, (п. 2.1)
17.12.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) було підписано Акт приймання-передачі до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року.
На виконання умов договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс`було сплачено ТОВ «Макс Кредит» суми, зокрема: 26.12.2024 року, 27.12.2024 року та 06.01.2025 в розмірі 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн. та 203656,28 грн., згідно платіжних інструкцій № 335, № 342 та № 358.
Відповідно до Реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , кредитний договір №00-9658820 від 10.03.2024 року, заборгованість становить 48 240,60 грн., яка складається з: 6 300 грн. - заборгованість по кредиту; 41 940,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
02.04.2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) укладено договір факторингу №020425-У та акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №020425-У, за умовами яких фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за позикою (проценти користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
На виконання вимог договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснено платіж на рахунок ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» в розмірі 880190,12 грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 415 від 14.04.2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9658820 від 10.03.2024 року, заборгованість становить 48 240,60 грн., яка складається з: 6 300 грн. - заборгованість по кредиту; 41 940,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника - ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9658820 від 10.03.2024 року, відповідно до укладених договорів факторингу виступає позивач.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони погодили умови кредитування. Кредитний договір між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.6, 207, 627, 628, ч. 2 ст.639 ЦК України.
Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 00-9658820 від 10.03.2024 рокуне виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 48 240,60 грн., яка складається з: 6 300 грн. - заборгованість по кредиту; 41 940,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Докази, які б спростували наявність суми заборгованості в частині тіла кредиту в сумі 6 000,00 грн. - в матеріалах справи відсутні.
Відтак, сума тіла кредиту у 6 000,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Позивача.
Вимога про стягнення з ОСОБА_1 суми тіла кредиту у розмірі 6 300,00 грн. є необґрунтованою, оскільки згідно наданих суду доказів кредит, який надано попереднім позикодавцем, становить саме 6000,00 грн. Включення вже Позивачем до суми тіла кредиту комісії у розмірі 300,00 грн. є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону. При цьому, позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за даним позовом не пред`являлося, а тому суд позбавлений можливості самостійно стягнути цю суму.
А тому позовну вимогу про стягнення тіла кредиту слід задовольнити частково у розмірі суми кредиту в розмірі 6 000,00 грн.
Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами.
Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.
Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.
Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просив стягнути нараховані проценти, які розраховані за період з 10.03.2024 року по 17.12.2024 року (згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ»).
Тобто, нарахування відсотків у розмірі 41 940,60 грн. відбулося в межах узгодженого сторонами кредитного договору строку кредитування.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47 940,60 грн.
Доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 407,38 грн., оскільки позов задоволено на 99,38 %.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 в справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із позовною заявою було надано копію договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року, укладений між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; копію Додаткової угоди № 10 від 07.04.2025 року до Договору про надання правничої допомоги 07/04/25-2 від 07.04.2025 року; копію Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року), згідно якого вартість наданих послуг становить 7000 грн.
Враховуючи задоволення позову, а також беручи до уваги, що відповідачкою не подано заяву про зменшення судових витрат суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 7 000 грн. на професійну правничу допомогу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість частини заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 43, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
-6 000 грн. - заборгованість за тілом;
- 41 940,60 грн. - заборгованість за відсотками.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 13.10.2025 року.
Суддя: Л.В. Домусчі