КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року місто Київ.

Справа № 760/29005/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14758/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2025року (ухвалено у складі судді Козленко Г.О., інформація щодо дати повного рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна про визнання недійсним договору дарування, визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ

До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна, в якому просив суд:

- визнати недійсним договір дарування гаража серія та номер: ННО 238673, ННО 238674; реєстровий №492, виданий 11.03.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах подаровано гаражний бокс за адресою: м. Київ, «Жуляни» обслуговуючий гаражний кооператив (Солом`янський р-н), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: проспект Повітрофлотський 59;

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лиюрової Лілії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45889392 від 11.03.2019, яким за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах зареєстровано право власності на гаражний бокс за адресою: м. Київ, «Жуляни» обслуговуючий гаражний кооператив (Солом`янський р-н), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: проспект Повітрофлотський 59 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

В обґрунтування позову зазначено, що у 2018 році позивачу стало відомо про смерть батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також рідної баби, матері батька - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на дату смерті батька у 2011 році позивач був малолітньою особою (11 років), тобто відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважався таким, що спадщину за батьком прийняв, відтак звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, однак вказаною нотаріальною конторою позивачу було надано довідку №573002/14 від 15.06.2018 про те, що спадкова справа була відкрита 10.01.2012, а 02.07.2013 були видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я матері померлого ОСОБА_7 , яка повідомила, що інших спадкоємців першої черги нема. Свідоцтва про право на спадщину були видані на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ОАГК «Жуляни» та грошові внески.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла та 07.07.2015 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з інформаційною довідкою станом на 10.07.2018 право власності на гаражний бокс зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом НАН №877657 в реєстрі №4-780 від 07.07.2015.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/20533/18 від 02.05.2023 скасовано усі документи та рішення, що зумовлювали право власності ОСОБА_8 на 1/2 гаражного боксу.

02.06.2023 у вказаній справі позивачу було видано виконавчі листи, однак після пред`явлення останніх до виконання було з`ясовано, що 11.03.2019 ОСОБА_8 подарував гаражний бокс в рівних частинах по 1/2 своїм дітям - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за договором дарування гаража. На підставі такого договору нотаріусом було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45889392 від 11.03.2019.

Як зазначає позивач, договір дарування гаражного боксу, здійснений в умовах, коли дарувальник був обізнаний про спір щодо його права власності на частину подарованого рухомого майна, а представник обдарованих не могла не знати про існування судового спору, перебуваючи у шлюбі з дарувальником, тобто позивач вважає, що вказані дії були свідомо здійснені з метою перевести право власності на успадкований позивачем об`єкт нерухомості на інших осіб.

Окрім того, позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви єдиною обставиною, що перешкоджає позивачу у реалізації ним свого права власності є існування незаконного договору дарування, а також рішення про державну реєстрацію, яке ним зумовлене, відтак звертається до суду саме з вказаними позовними вимогами, оскільки вважає, що за таких умов буде відновлено його порушене права.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач 22 липня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є таким, що прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Вказує, що суд не звернув уваги на істотні доводи позивача, а саме те, що дарувальник свідомо приховав той факт, що спірне майно є предметом судового спору, а станом на дату звернення з позовом усі правовстановлюючі документи на нього було скасовано. Вважає, що укладений договір дарування гаражного боксу власним дітям має ознаки фіктивності, вчинений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювалися, виключно з метою перевести право власності на успадкований позивачем об`єкт нерухомості на інших осіб.

Зазначає, що особа, яка заявила про визнання позову, яке не прийняв суд першої інстанції, є законним представником відповідачів, не скористалась своїм правом на правничу допомогу і була достатньо юридично обізнаною, щоб укласти спірний договір. Також звертає увагу, що, як вбачається з журналу судового засідання за 06.06.2025 року, ОСОБА_3 підтвердила визнання позову.

Зазначає, що суд повинен був роз`яснити наслідки визнання позову, чого не вчинив, разом з тим відхилив визнання позов відповідачами через нерозуміння представником наслідків своїх дій.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні 30 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги. ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії НОМЕР_2 , актовий запис №14668.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії НОМЕР_3 , актовий запис №18090.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 10.08.2012 №35136344 вбачається, що гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований в Обслуговуючому авто-гаражному кооперативі «Жуляни», що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, проспект. Повітрофлотський, 59 на праві власності належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 05.07.2012.

Відповідно до довідки Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 15.06.2018 №5730-02/14 вбачається, що 10.01.2012 була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

02.07.2013 Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я матері померлого ОСОБА_7 , яка повідомила, що інших спадкоємців першої черги нема. Свідоцтва про право на спадщину були видані на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ОАГК «Жуляни» (Солом`янський р-н), що знаходиться за адресою: м Київ, просп. Повітрофлотський, 59 та грошові внески.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідоцтва про право на спадщину на належне їй майно були видані Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 07.07.2015 спадкоємцю за заповітом.

28.11.2011 ОСОБА_7 склала заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те майно, що буде їй належати на день смерті та на що матиме право за законом заповіла ОСОБА_8 .

02.07.2013 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_11 звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом безпосередньо на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ОАГК «Жуляни» (Солом`янський р-н), що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 59.

02.07.2013 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мусієнко К.П. видано ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з гаражного боксу номер НОМЕР_5 в ОАГК «Жуляни» (Солом`янський р-н), що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 59.

07.07.2015 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. видано ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з гаражного боксу під № НОМЕР_1 (сто два) в ОАГК «Жуляни» (Солом`янський р-н), що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 59.

Відповідно до інформації від 10.07.2018 №130300353 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме гаражного боксу за адресою: м. Київ, «Жуляни» гаражно-будівельний кооператив (Солом`янський р-н), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: просп. Повітрофлотський, 59 вбачається, що останній на праві власності належав ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: НАН №877657 в реєстрі за №4-780, виданого 07.07.2015 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до витягу із розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №126 «Про надання дозволу на укладення договорів» ОСОБА_3 надано дозвіл на укладення від імені малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору дарування гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в Обслуговуючому автогаражному кооперативі «Жуляни», що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, просп. Повітрофлотський, 59.

11.03.2019 між ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_3 , яка діє як законний представник від імені малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (обдаровані) було укладено договір дарування гаража, відповідно до якого дарувальник подарував, а обдаровувані, в особі представника, прийняли у дар у рівних частках гараж (гаражний бокс) № НОМЕР_1 , що розташований в Обслуговуючому авто-гаражному кооперативі «Жуляни», що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, просп. Повітрофлотський, 59.

Відповідно до інформації від 07.11.2023 №353378647 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме гаражного боксу за адресою: м. Київ, «Жуляни» гаражно-будівельний кооператив (Солом`янський р-н), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: просп. Повітрофлотський, 59 вбачається, що 11.03.2019 зареєстровано право спільної часткової власності (по 1/2 частинах) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування гаража, серія та номер: ННО 238673, ННО 238674, реєстровий номер 492, виданий 11.03.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Л.О.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/20533/18 від 02.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02 липня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мусієнко К.П. та зареєстроване в реєстрі за №5-150 в частині спадкування ОСОБА_7 частини гаражного боксу номер НОМЕР_1 , в ОАГК «Жуляни» (Солом`янський район), що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський 59.

Скасовано рішення державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мусієнко К.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 3562574 від 02.07.2013 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на частину нерухомого майна - гаражний бокс за адресою: м. Київ, «Жуляни» обслуговуючий авто-гаражний кооператив (Солом`янський районн), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: проспект Повітрофлотський 59 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 07 липня 2015 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. та зареєстроване в реєстрі за №4-780 в частині спадкування ОСОБА_8 частки гаражного боксу номер НОМЕР_1 , в обслуговуючому автогаражному кооперативі «Жуляни» (Солом`янський район) по проспекту Повітрофлотський 59 в місті Києві.

Скасовано рішення державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22660381 від 07.07.2015 року в частині реєстрації за ОСОБА_8 права власності на частину нерухомого майна - гаражний бокс за адресою: м. Київ, «Жуляни» обслуговуючий автогаражний кооператив (Солом`янський район), гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: проспект Повітрофлотський 59 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_6 , 1956 року народження, на частину нерухомого майна - гаражний бокс номер НОМЕР_1 , в обслуговуючому авто-гаражному кооперативі «Жуляни» (Солом`янський район) по проспекту Повітрофлотський 59 в місті Києві.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 березня 2012 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. та зареєстроване в реєстрі за №6-539 в частині спадкування ОСОБА_7 частки грошових внесків з відповідними відсотками, що зберігаються у Публічному Акціонерному товаристві «КРЕДОБАНК» Київське відділення Центральної філії на рахунках №806, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_11 .

Стягнуто з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошові кошти в сумі 344557 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 7674,37 грн.

Проте виконати вказане рішення позивач не зміг так як право власності на спірний гаражний бокс на підставі оспорюваного в даній справі договору дарування було зареєстровано за неповнолітніми дітьми ОСОБА_12 - відповідачами в даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанціївиходив з того, що кінцеві набувачі майна жодним чином не порушували права позивача, оскільки право власності на гаражний бокс набули правомірно, на підставі договору дарування. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Колегія суддів не можепогоджується з такими підставами для відмови в задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме в момент вчинення правочину.

Звертаючись до суду із позовом позивач вказував, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/20533/18 від 02.05.2023 визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_13 , 1956 року народження, на 1/2 частину нерухомого майна - гаражний бокс номер НОМЕР_1 , в обслуговуючому авто-гаражному кооперативі «Жуляни» (Солом`янський район) по проспекту Повітрофлотський 59 в місті Києві.

Разом з тим 11.03.2019 між ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_3 , яка діє як законний представник від імені малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (обдаровані) було укладено договір дарування гаража, відповідно до якого дарувальник подарував, а обдаровувані, в особі представника, прийняли у дар у рівних частках гараж (гаражний бокс) № НОМЕР_1 , що розташований в Обслуговуючому авто-гаражному кооперативі «Жуляни», що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, просп. Повітрофлотський, 59.

Однак апеляційний суд звертає увагу на те, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 947/6589/21 (провадження № 61-10253св23)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 570/1533/20 (провадження № 61-8068св21).

В даному випадку позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування були заявлені лише до однієї зі сторін оспорюваного правочину, - обдарованих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі їх законного представника, разом з тим дарувальник ОСОБА_8 не був залучений в якості співвідповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову, проте з помилкових мотивів. Отже, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України в мотивувальній частині підлягає зміні із викладенням мотивувальної частини оскаржуваного рішення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року - змінити, виклавши мотивувальну частину судового рішення у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 жовтня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова