ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2025 року м. Чернівці

справа № 725/3375/25

провадження №22-ц/822/674/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Черновська Г.К.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 12 травня 2025 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Заяву обґрунтовано наступним. Зазначає, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , який був укладений 02 серпня 1974 року та зареєстрований Губеревською сільською радою (с. Губерове, Пожарський район, Приморський край), про що складений актовий запис № 22.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 29.

На момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки № 147 від 04.02.2025 року.

Вона також була зареєстрована за вказаною адресою на момент смерті ОСОБА_4 , тобто на час відкриття спадщини. Однак фактичне місце їхнього проживання з померлим на момент його смерті було за іншою адресою. Факт її проживання з померлим ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується Актом спільного проживання осіб на день смерті, виданою ОСББ «Будівельник, 26-А», у якому зазначено про те, що її чоловік, ОСОБА_4 з 01.01.2022 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживав саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Вона звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Войціховського А.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом Войціховським А.В. було направлено Повідомлення № 23/02-14 від 05.03.2025 року, зі змісту якого вбачається, що останнє місце проживання померлого, ОСОБА_4 , було АДРЕСА_2 , а згідно довідки № 147, виданої Відділом ведення реєстру Територіальної громади м. Новодністровськ 04.02.2025 року, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_4 було за адресою: АДРЕСА_1 .

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 потрібне рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини (встановлення юридичного факту).

Таким чином, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з померлим ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту необхідне для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину.

Оскільки її зареєстроване місце проживання з померлим ОСОБА_4 не збігалося з фактичним, встановлення відповідного юридичного факту можливе лише в судовому порядку, оскільки інший спосіб законодавством не передбачений.

Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з померлим ОСОБА_4 на момент смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_2 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Чернівецького районного суду м.Чернівців від 12.05.2025 року заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з померлим ОСОБА_4 на момент смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 12 травня 2025 року скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

З рішенням суду першої інстанції апелянт не погоджується, вважає його незаконним, прийнятим без дослідження всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що заявниця ОСОБА_2 цілком знала про те, що ОСОБА_1 являється донькою покійного ОСОБА_4 , а відповідно і спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Однак, з невідомих причин не залучила ОСОБА_1 до участі у справі як заінтересовану особу.

Більше того, слід зауважити що подана заява до суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті є передчасною, оскільки як станом на день звернення ОСОБА_2 із заявою до суду так і на день подання цієї апеляційної скарги, встановлений законом шестимісячний строк для звернення всіх спадкоємців із заявою про прийняття або не прийняття спадщини не пройшов. Відповідно всебічно та об`єктивно встановити всіх спадкоємців станом на сьогодні є неможливим.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Новодністровської міської ради від 20.06. 2025 року №737, місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Таким чином, заява в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті мала б бути подана до Новодністровського міського суду Чернівецької області. За такою ж адресою проживав і був зареєстрований до часу смерті покійний ОСОБА_4 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 02 серпня 1974 року, який зареєстровано Губеревською сільською радою (с. Губерове, Пожарський район, Приморський край), про що складений актовий запис № 22.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення нотаріуса № 23/02-14 від 05.03.2025 року, останнє місце проживання померлого ОСОБА_4 , було АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 04.02.2025 року №147 виданої Відділом ведення реєстру Територіальної громади м. Новодністровськ 04.02.2025 року, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_4 було за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту спільного проживання осіб на день смерті від 14.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 з 01.01.2022 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживав саме за адресою: АДРЕСА_2 спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам, визначеним в ст.263 ЦПК України.

Як на підставу вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_2 посилався на те, що встановлення вказаного факту їй необхідно для юридичного оформлення спадщини.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження за місцем проживання заявника.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник звернулася в суд для встановлення факту проживання з померлим, для прийняття спадщини в порядку окремого провадження. В якості заінтересованої особи до участі у справі залучено лише ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції зробив висновок про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 , оскільки факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на день смерті останнього за адресою : АДРЕСА_2 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно вдався до оцінки доведеності факту без залучення до участі у справі всіх заінтересованих осіб.

Суд першої інстанції не встановив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки встановлення факту проживання з померлим має юридичне значення, від його встановлення залежить виникнення спадкових прав у заявниці, такий факт не може бути встановлений у позасудовому порядку.

Водночас, вирішуючи питання, чи підлягає розгляду така заява в порядку окремого провадження, колегія суддів врахував таке.

В постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, якщо немає спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21.

Апелянт ОСОБА_1 не погоджується з доводами заявника, вважаючи, що таке рішення стосується її прав як спадкоємця, що свідчить про наявність реального, а не гіпотетичного спору між спадкоємцями про право.

Тож встановлення факту проживання з померлим за таких обставин підлягає розгляду саме у порядку позовного провадження.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформованій у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 про те, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Достатньою підставою для висновку, що існує спір про право, є те, що хоча б один із спадкоємців має спір про право із заявником, що виключає можливість розгляду заяви у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції на вищевказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження.

Оскільки у даній справі наявний спір про право і це виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Колегія суддів роз`яснює заявниці, що вона має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вказано у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

З платіжної інструкції №9382-2422-6499-1881 від 19 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 908,10грн.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 908,10грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. 377 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, порушені норми процесуального права, що відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.377 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення та залишення заяви про встановлення факту, без розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 12 травня 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,10грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 7 жовтня 2025 року.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк