Справа № 638/1504/25
Провадження № 2/638/2977/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 жовтня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шамраєва М.Є.,
за участі секретаря Дрозденко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом позивача: Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 56 205,55 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 17.12.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 6/2965565; що відповідно до вищезазначеного договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 216 500,00 грн строком на 72 місяці з 17.12.2020 до 16.12.2026; що банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується платіжною інструкцію № 344523221-1 від 17.12.2020; що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть S 1554/2023 від 12.06.2023; що станом на дату подання позовної заяви загальна сума заборгованості складає 56 205,55 грн.
Також зазначає, що відповідач є чоловіком померлої ОСОБА_2 , які разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 ; що 12.06.2023 відповідач ОСОБА_1 особисто отримав Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 12.06.2023; що відповідач здійснив часткове погашення боргу ОСОБА_2 перед позивачем у розмірі 24 177,30 грн. Посилаючись на ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважає, що закон не вимагає від особи, яка постійно проживала разом із спадкодавцем відкриття спадщини, подання заяви про прийняття спадщини, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця такий спадкоємець не заявив про відмову від спадщини, він може одержати свідоцтво на право на спадщину на загальних підставах.
Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито по справі загальне позовне провадження, а також витребувано у Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 494/2023, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 08.04.2025 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків шляхом надання доказів на підтвердження викладеної у позові обставини щодо постійного проживання відповідача разом із померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 або зазначення про неможливість подання таких доказів разом із позовною заявою.
Ухвалою суду від 11.04.2025 продовжено розгляд справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Департамента реєстрації Харківської міської ради відомості про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 01.06.2023, а також витребувано від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг із реєстру актів про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У призначене у справі судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, водночас у поданій до суду 10.02.2025 заяві не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не подав. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, ухваливши заочне рішення відповідно до приписів ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що 17.12.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 6/2965565, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 216 500,00 грн строком на 72 місяці з 17.12.2020 до 16.12.2026.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується платіжною інструкцію № 344523221-1 від 17.12.2020.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 12.06.2023.
Згідно з наданим позивачем розрахунком та виписками з рахунків станом на дату подання позовної заяви загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед банком складала 56 205,55 грн.
З наданої на вимогу суду спадкової справи № 494/2023 після смерті ОСОБА_2 вбачається, що вона заведена на підставі претензії позивача, а також що із заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Тож відповідач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 .
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушенням зобов`язання є його невиконання і неналежне виконання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання.
Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Згідно з вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
За положеннями ст. ст. 1216, 2018 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Згідно правової позиці ВС викладеної у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (№ 14-53цс18) - при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами.
Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.
Суд враховує в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України вказані висновки Верховного Суду При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі.
Тож, ураховуючи, що відповідачем не доведено неодержання у спадщину майна або що вартість такого є меншою за розмір пред`явленої кредитором до спадкоємця вимоги, позовні вимоги Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн, підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 10, 12, 141, 235, 258, 263 -265, 268, 280-281, 354 ЦПК України, -
Позов Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"борг у розмірі 56 205,55 грн.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", , місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4;

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.Є. Шамраєв