Єдиний унікальний номер 725/3028/25
Номер провадження 2/725/951/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді Вольська-Тонієвич О. В.

при секретарі Заяц Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину.

У позові посилалась на те, що спільно з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. ОСОБА_2 за рішенням суду сплачує аліменти на утримання доньки, але при цьому допускає заборгованість.

Позивачка, окрім щоденних базових витрат на доньку, несе й додаткові витрати, пов`язані з її розвитком та лікуванням. Зокрема, позивачкою понесені витрати на плавання, що є важливою складовою фізичного розвитку дитини, сприяє зміцненню її здоров`ю та формуванню правильних рухових навичок та постави. Заняття плаванням рекомендовані сімейним лікарем та ортопедом, у зв`язку із худощавою статурою і різкими стрибками росту на фоні недобору ваги. Загальна сума витрат на плавання склала 6000 грн., з яких 3000 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 здійснено оплату лікування зубів. Витрати пов`язані із необхідністю лікування складних молочних зубів, які не мають під собою кореневих зубів. Ця патологія є вродженою та потребує обстеження за допомогою спеціального обладнання. Саме тому дитина була направлена на лікування до приватної стоматології. Загальна сума витрат на лікування зубів склала 8872 грн., половину з яких зобов`язаний сплатити відповідач.

Оскільки за медичними показаннями дитині були необхідні окуляри для корекції зору вродженої міопії. За придбання окулярів було сплачено 3300 грн.

З метою розвитку творчих здібностей та емоційного становлення дитини, позивачка здійснила оплату за відвідування донькою театральної студії. Ці заняття необхідні для соціалізації дитини, нормалізації її психічного стану у новому місті, так як вони є вимушено переміщеними особами, через повномасштабне вторгнення РФ. Заняття стали необхідною психологічною підтримкою та мотивацією для дочки. Їх вартість складає 12 989 грн., половину з яких просить стягнути з відповідача.

Поряд із цим, ОСОБА_4 займається спортом, що потребує витрат на тренування, внески за участь у змаганнях, транспортні витрати, тощо. Загальна сума витрат складає 14 976,50 грн.

Окрім того, для забезпечення навчального процесу та відповідно до сучасних освітніх вимог, дитині був придбаний ноутбук для виконання домашніх завдань, доступу до навчальних матеріалів та дистанційних занять. Вартість ноутбуку складає 13276 грн.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину витрат понесених нею на додаткові потреби дитини, пов`язані із її здоров`ям та розвитком, а також понесені судові витрати.

25 вересня 2025 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 , з яких вбачається , що з позовними вимогами ОСОБА_1 він частково погоджується. Зокрема не заперечує щодо стягнення додаткових витрат на лікування зору та зубів, занять з плавання та в театральній студії, а також щодо придбання ноутбука. Разом з тим, заперечує щодо стягнення з нього витрат на заняття дочкою спортом. Вважає, що пілонний спорт таакробатика є шкідливими для дітей з проблемами зору. Тим більше, рішення про те, що дитина займатиметься таким видом спору, позивачка ухвалювала самостійно, не узгодивши його попередньо з ним. Вказує, що дійсно, допустив заборгованість зі сплати аліментів, але на даний час є військовослужбовцем і поступово її погашає.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Додатково пояснила, що з відповідачем вони практично не підтримують відносин, так як він повністю ухилився від виховання та утримання спільної доньки. Незважаючи на те, що він є здоровим працездатним чоловіком, допомагати дитині не поспішає. Всі витрати, про які йде мова у позовній заяві зумовлені виключно потребами дитини, її лікуванні та оздоровленні. Що ж стосується твердження відповідача про те, що заняття спортом можуть зашкодити здоров`ю дитини, то це лише його припущення. Навпаки, після того як ОСОБА_4 стала займатися спортом, у неї покращилася результати навчання у школі, дівчинка стала більш впевненою у собі. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року у справі № 61-15690св18 та в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо)

Так, судом встановлено, що сторони деякий час проживали спільно без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 (а.с.16).

Після припинення фактичних стосунків неповнолітня донька залишилася проживати разом з позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 за рішенням суду від 25.01.2022 сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 2500 грн. щомісяця (а.с.18-22).

У той же час, позивачкою ОСОБА_1 понесено додаткові витрати, зумовлені особливими потребами дитини.

Так, згідно медичної довідки дитячого ортопеда від 28.04.2024,ДробенюкВасилісі рекомендовано лікувальну фізкультуру та плавання (а.с.31).У зв`язку із цим, позивачкою було придбано для доньки абонемент на заняття з плавання на загальну суму 6000 грн. (а.с.55, 78,79). Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях не заперечував щодо компенсації половини вартості витрат на плавання доньки, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, ОСОБА_6 здійснила оплату за лікування зубів доньки. Вказані витрати зумовленінеобхідністю лікування складних молочних зубів, які не мають під собою кореневих зубів та є вродженою вадою.Загальна сума витрат на лікування зубів склала 8872 грн. (а.с.29,32,46-48).Отже, з відповідача підлягають стягненню половина вартості понесених ОСОБА_1 витрат.

Окрім цього, за медичними показаннями доньці сторін були призначені окуляри для корекції зору (вродженої міопії). Згідно наданих квитанцій, за придбання окулярів позивачкою було сплачено 3300 грн. (а.с.28,30).

Також судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 з метою розвитку творчих здібностей, кращої соціалізації та нормалізації психічного стану в умовах війни, відвідує театральну студію. Вартість занять за весь час відвідування студії склала 12 989 грн. У своїх письмових поясненнях відповідач не заперечував щодо розвитку творчих здібностей доньки, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе стягнути з нього половину вартості понесених позивачкою витрат на заняття у студії (а.с.33-34).

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 6 638 грн., понесених позивачкою на придбання ноутбука, який необхідний для організації навчального процесу дитини, виконання нею домашніх завдань, доступу до Інтернету (а.с.43).

Виходячи з наведених вище обставин та письмових доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню 22 214 грн. у рахунок відшкодування додаткових витрат на доньку.

При цьому, суд звертає особливу увагу, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на заняття донькою спортом. На думку суду, такі витрати не можуть вважатися додатковими у розумінні ст.185 СК України, так як не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). Окрім того, судом встановлено, що вказані витрати позивачкою попередньо не узгоджувалися з відповідачем та він заперечує щодо заняття дитиною саме таким видом спорту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст.141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору, то суд вважає, що з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на тиражування позовної заяви в сумі 776 грн., які документально підтверджені (а.с.23).

Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки понесених витрат на правову допомогу, то суд звертає увагу на те, що до матеріалів позовної заяви не додано договору про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу виконаних робіт зі сторони адвоката. При цьому суд виходить із висновків ВП ВС, які викладені у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, згідно яких розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, виходячи з наведеного, а також зважаючи на те, що позивачкою не надано належних доказів щодо понесення нею витрат на правничу допомогу, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , 20.04.2015 року одноразово в сумі 22 214 (двадцять дві тисячі двісті чотирнадцять) грн., а також 776 грн. витрат, пов`язаних із тиражуванням позовної заяви з додатками.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.