Справа № 283/1690/25
Провадження №2/283/993/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

04 вересня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Фещенко Роман Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Фещенко Р.В. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у період з 22.03.2023 року по 24.02.2025 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ВНП». Працювала оператором заправником станцій 3-го розряду АЗС №37, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, вулиця Винниченка, автодорога Овруч-Малин-Кочерів 90км+190м. Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього позивачу за відпрацьований час була нарахована, але невиплачена заробітна плата за наступні місяці:за листопад 2024 року у розмірі 12217,14 грн, після відрахувань 9834,79 грн;за грудень 2024 року у розмірі 12086,12 грн, після відрахувань 9306,31 грн;за січень 2025 року у розмірі 11067,51 грн, після відрахувань 8521,98 грн;за лютий 2025 року у розмірі 24944,99 грн, після відрахувань 19207,64 грн.Таким чином після відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору з сум нарахованої заробітної плати, заборгованість невиплаченої заробітної плати становить 46870,72 грн. Підтвердженням факту нарахування та невиплати заробітної плати є довідка про заробітну плату та інші прибутки за період вересень 2024 р. - лютий 2025 р., яка видана позивачу відповідачем за №0403/2 від 04.03.2025 року. Крім заробітної плати відповідач не виплатив позивачу компенсацію за 37 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. З яких 13 днів за 2023 рік, 24 дні 2024 рік.Відповідно до банківської виписки з AT «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2023 по 01.03.2025, на який відповідач перераховував належну позивачу до виплати заробітну плату, останнє зарахування заробітної плати відбулось 05.12.2024, зокрема зарахування заробітної плати за другу половину жовтня 2024 року. Після цього відповідач не проводив перерахувань на картковий рахунок позивача нарахованої заробітної плати за листопад, грудень 2024 року та січень, лютий 2025 року.24.02.2025 позивач була звільнена з роботи за угодою сторін, згідно наказу №41-к від 20.02.2025 року.З метою врегулювання в досудовому порядку питання виплати боргу по заробітній платі та компенсації за 37 днів невикористаної щорічної відпустки, позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку. Заяву позивача ТОВ «ВНП» отримало 27.02.2025, проте відповіді на неї не надало.В подальшому позивач звернулась з заявою до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо проведення заходів державного контролю з питань дотримання законодавства України про працю.З відповіді на заяву позивача управління Держпраці повідомило, що при звільненні їй не виплачені всі належні розрахункові кошти в сумі 45671,65 грн, що є порушенням ч.1 та ч.2 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».На поштову та електронну адреси відповідача адвокат Фещенко Р.В. направив адвокатський запит з проханнями надати:копію наказу про прийняття на роботу в ТОВ «ВНП», код ЄДРПОУ 45125844, ОСОБА_1 на посаду оператор АЗС 3-го розряду.Документ, який підтвердить те, що ОСОБА_1 працювала оператором АЗС 3-го розряду на АЗС №37 з магазином, які знаходяться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, вулиця Винниченка, автодорога Овруч-Малин-Кочерів 90км+190м.Документи, які підтвердять місцезнаходження (адресу) АЗС №37 та її належність ТОВ «ВНП», код ЄДРПОУ 45125844.Копію наказу про звільнення з роботи в ТОВ «ВНП», код ЄДРПОУ 45125844, ОСОБА_1 з посади оператор АЗС 3-го розряду.Розрахунковий лист або інший документ, що видається роботодавцем працівнику, який підтвердить нараховані, але не виплачені ОСОБА_1 суми грошових коштів при звільненні з ТОВ «ВНП», код ЄДРПОУ 45125844. Відповідач, адвокатський запит, що був направлений на юридичну адресу ТОВ «ВНП» у поштовому відділенні не отримав, а на той, що був направлений на електронну адресу, відповіді не надав.Таким чином отримати на адвокатський запит від відповідача розрахунковий лист або інший документ, що видається роботодавцем працівнику, який підтвердить нараховані, але не виплачені ОСОБА_1 суми грошових коштів при звільненні з ТОВ «ВНП», не надалося за можливе через недобросовісну поведінку відповідача. Тому для розрахунку невиплаченої заробітної плати; середнього заробітку за затримку розрахунку; компенсації за 37 днів невикористаної щорічної відпустки (13 днів за 2023 рік, 24 дні за 2024 рік), позивач застосовує відомості наявні у довідці про заробітну плату та інші прибутки за період вересень 2024 р. - лютий 2025 р., яка видана позивачу відповідачем за №0403/2 від 04.03.2025 року, а також відомості з банківської виписки, отриманої в AT «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2023 року по 01.03.2025 року на який відповідач перераховував належну до виплати позивачу заробітну плату. Однак, в день звільнення позивача 24.02.2025, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних позивачу від підприємства коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України.Згідно довідки відповідача № 0403/2 від 04.03.2025 року про заробітну плату та інші прибутки за період вересень 2024 р. - лютий 2025 р., позивачу було нараховано до виплати:за листопад 2024 року у розмірі 12217,14 грн, після відрахувань 9834,79 грн;за грудень 2024 року у розмірі 12086,12 грн, після відрахувань 9306,31 грн;за січень 2025 року у розмірі 11067,51 грн, після відрахувань 8521,98 грн;за лютий 2025 року у розмірі 24944,99 грн, після відрахувань 19207,64 грн.За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 46870,72 грн невиплаченої заробітної плати.Відповідно до умов абз.4 п.2 Порядку №100, для обчислення середньої заробітної плати береться заробітна плата з усіма нарахуваннями за січень 2025 року (11067,51 грн) та грудень 2024 року (12086,12 грн), що становить:Загальний заробіток за два місяці: (11067,51 грн + 12086,12 грн) = 23153,63 грн.Загальна кількість днів: 31 + 31 = 62 дні.Середня заробітна плата: 23153,63 грн/62 дні = 373,45 грн/день.Відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту отримання заяви позивача про виплату заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку (27.02.2025 року) до моменту звернення з позовом до суду минуло 94 дні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення з цим позовом до суду складає:Середня заробітна плата за день: 373,45 грн/день.Загальна кількість днів затримки: лютий (1 робочий день), березень (21 робочий день), квітень (22 робочих дні), травень (22 робочих дні), червень (21 робочий день) та липень (7 робочих днів) 2025 року, разом - 94 дні.Розмір середнього заробітку за час затримки в розрахунку становить:(373,45 грн/день. х 94 дні) = 35104,30 грн.Згідно банківської виписки з AT «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2023 року по 01.03.2025 року, на який відповідач перераховував належну позивачу до виплати заробітну плату у період його роботи в 2023 році в ТОВ «ВНП», ОСОБА_1 була виплачена заробітна плата:за березень 2023 р.: 3379,18 грн - 31 день;за квітень 2023 р.: 7988,65 грн - 30 днів;за травень 2023 р.: 8567,25 грн - 31 день;за червень 2023 р.: 11675,48 грн - 30 днів;за липень 2023 р.: 9390,98 грн - 31 день;за серпень 2023 р.: 13161,36 грн - 31 день;за вересень 2023 р.: 16068,46 грн - 30 днів;за жовтень 2023 р.: 13070,58 грн - 31 день;за листопад 2023 р.: 11228,58 грн - 30 днів;за грудень 2023 р.: 13396,24 грн - 31 день.Всього: 107926,76 грн, 336 днів.Отже компенсація за 13 календарних днів щорічної невикористаної відпустки за 2023 рік, що підлягає стягненню з відповідача становитиме:(107926,76 грн/336 днів) х 13 = 4175,73 грн.Згідно банківської виписки з AT «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.03.2024 року по 23.04.2025 року, на який відповідач перераховував належну позивачу до виплати заробітну плату у період його роботи в ТОВ «ВНП», ОСОБА_1 була виплачена заробітна плата:за січень 2024 р.: 10853,99 грн - 31 день;за лютий 2024 р.: 11420,51 грн - 29 днів;за березень 2024 р.: 10899,06 грн - 31 день;за квітень 2024 р.: 14176,95 грн - 30 днів;за травень 2024 р.: 11933,85 грн -31 день;за червень 2024 р.: 12091,79 грн - 30 днів;за липень 2024 р.: 10816,34 грн - 31 день;за серпень 2024 р.: 13893,71 грн - 31 день;за вересень 2024 р.: 12504,93 грн - 30 днів;за жовтень 2024 р.: 13038,35 грн-31 день.Всього: 121629,48 грн, 305 днів.Отже компенсація за 24 календарних дні щорічної невикористаної відпустки за 2024 рік, що підлягає стягненню з відповідача становитиме:(121629,48 грн/305 днів) х 24 = 9570,96 грн.Інші судові витрати понесені позивачем складаються з оплати судового збору за стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку та компенсації за всі дні невикористаних відпусток після звільнення з роботи у розмірі 1211,20 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату у розмірі 46870,72 гривень 72 копійки , середній заробіток за 94 дні затримки розрахунку у розмірі 35104,30 гривні 30 копійок, компенсацію за 13 днів невикористаної щорічної відпустки за 2023 рік у розмірі 4175,73 гривень 73 копійки, компенсацію за 24 дні невикористаної щорічної відпустки за 2024 рік у розмірі 9570,96 гривень 96 копійок , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою судді від 10.07.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у заяві від 04.09.2025 просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв.

Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з ТОВ «ВНП» в трудових відносинах із 22.03.2023 до 24.02.2025, працювала оператором заправних станцій (а.с. 18-19).

Відповідно до наказу заступника директора ТОВ «ВНП» №41-К від 20.02.2025 року ОСОБА_1 звільнено з посади оператора заправних станцій (3 розряду) АЗС 37 з 24.02.2025 за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Даним наказом передбачалось надання компенсації за 37 календарних дня невикористаної відпустки (а.с. 28).

Відповідно до банківської виписки з AT «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2023 року по 01.03.2025 року, на який відповідач перераховував позивачу до виплати заробітну плату, останнє зарахування заробітної плати відбулось 05.12.2024 року, зокрема зарахування заробітної плати за другу половину жовтня 2024 року (а.с.22-27).

З листа Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 08.04.2025 року слідує, що станом на момент проведення заходу державного нагляду (контролю) ОСОБА_1 не виплачено розрахункові кошти в сумі 45671,65 грн., що є порушенням ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (а.с. 39).

Частинами першою, четвертою та п`ятою статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні вимоги закріплені у ст.24 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 року.

Згідно ч.1 ч.2 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»: Заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Частинами 1, 2 ст.83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Аналогічні умови виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки передбачені ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки».

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум, а роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Отже компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є складовою заробітної плати і підлягає стягненню з відповідача як і невиплачена заробітна плата.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 46870,72 грн невиплаченої заробітної плати.

Як передбачено частинами 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Згідно абз.4 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., далі - Порядок №100, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

На дату звернення з цим позовом до суду, позивач має право вимагати від ТОВ «ВНП» виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно пункту 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до положень ч.6 ст.6 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану норми ст.73 Кодексу законів про працю України не застосовуються. Отже, із розрахунку середньої зарплати святкові та неробочі дні, встановлені законодавством, не виключаються.

Відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту отримання заяви позивача про виплату заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку (27.02.2025 року) до моменту звернення з позовом до суду минуло 94 дні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення з цим позовом до суду складає: 35104,30 грн.

Згідно п.7 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Проте враховуючи положення ч.6 ст.6 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану норми ст.73 Кодексу законів про працю України не застосовуються. За таких обставин, із розрахунку середньої зарплати святкові та неробочі дні, встановлені законодавством, не виключаються.

Разом з тим, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 р., проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році (абзац 2 п.2 Порядку №100).

Отже компенсація за 13 календарних днів щорічної невикористаної відпустки за 2023 рік, що підлягає стягненню з відповідача становитиме:4175,73 грн.

Компенсація за 24 (двадцять чотири) календарних дні щорічної невикористаної відпустки за 2024 рік, що підлягає стягненню з відповідача становитиме:9570,96 грн.

За результатом розгляду справи та на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про застосування судами законодавства про оплату праці» (із змінами), ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП», , місцезнаходження: вул. Київська, 6.64, село Корделівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22445, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , невиплачену заробітну плату у розмірі 46870,72 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 72 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП», , місцезнаходження: вул. Київська, 6.64, село Корделівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22445, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , середній заробіток за 94 дні затримки розрахунку у розмірі 35104,30 (тридцять п`ять тисяч сто чотири) гривні 30 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП», , місцезнаходження: вул. Київська, 6.64, село Корделівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22445, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , компенсацію за 13 (тринадцять) днів невикористаної щорічної відпустки за 2023 рік у розмірі 4175,73 (чотири тисячі сто сімдесят пять) гривень 73 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП», , місцезнаходження: вул. Київська, 6.64, село Корделівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22445, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , компенсацію за 24 (двадцять чотири) дні невикористаної щорічної відпустки за 2024 рік у розмірі 9570,96 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 96 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП», , місцезнаходження: вул. Київська, 6.64, село Корделівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22445, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВНП", адреса: Вінницька область, Хмільницький район, с. Корделівка, вул. Київська, 64 .

Суддя: О. М. Саланда