ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 522/8357/23

провадження № 61-10418св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року в складі судді Бондар В. Я. та постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року в складі колегії суддів: Карташова О. Ю., Коновалової В. А., Кострицького В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви та судових рішень у справі

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити особу ОСОБА_2 , яка народилась в місті Одесі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування заяви зазначала, що вона втратила свій паспорт і хоче отримати новий документ, який би посвідчував її особу, однак це виявилось неможливим, оскільки в актовому записі про її народження було зроблено помилку, замість правильного року народження 1962 зазначено неправильний 1952 рік.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, заяву задоволено.

Встановлено особу ОСОБА_3 , яка народилася в місті Одесі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що суду надані докази на підтвердження особи заявника, а саме її свідоцтво про народження, два свідоцтва про шлюб, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, витяг з реєстру щодо права власності, тому заява підлягає задоволенню.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2024 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС України в Одеській області) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

На обґрунтування касаційної скарги зазначало про застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі № 757/44694/17- ц, від 08 квітня 2020 року в справі № 654/3462/17 та від 26 червня 2024 року в справі № 513/913/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник повинна була надати докази ініціювання питання щодо проведення процедури встановлення особи в позасудовому порядку, а також докази звернення до міграційної служби із заявою про видачу паспорта замість втраченого, на підставі якої приймають рішення про відмову чи задоволення такої заяви.

Суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про виклик заявника в судове засідання з метою встановлення її анкетних даних та відповідності їх даним з Єдиного державного демографічного реєстру.

В ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що при оформленні повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 використала підроблений документ (рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2007 року), а зміст свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 08 травня 1985 року не відповідає дійсності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси.

27 вересня 2024 року справа № 522/8357/23 надійшла до Верховного Суду.

ОСОБА_1 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

ГУ ДМС України в Одеській області у касаційній скарзі звернулося до суду з клопотанням про розгляд справи за участі його представника.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання про необхідність виклику учасників справи для надання пояснень вирішує суд.

Підстави для задоволення клопотання представника ГУ ДМС України в Одеській області про розгляд справи в судовому засіданні за їх участі відсутні, оскільки немає необхідності виклику учасників справи для надання пояснень в цій справі.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 21 січня 2020 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Одесі, актовий запис про народження № 6, складений 30 вересня 2008 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

08 травня 1985 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 08 травня 1985 року.

З копії свідоцтва про одруження з ОСОБА_7 від 28 листопада 2003 року вбачається, що дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області№ 810 від 11 вересня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі та оформленні паспорта громадянина України замість втраченого, оскільки в результаті перевірки не підтверджений актовий запис народження, також місце проживання не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України».

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта (далі - Порядок № 302).

В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Отже, у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

Відповідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20 (провадження № 61-20060св21).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа має вказати, який факт вона просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи).

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_8 ) посилалась на те, що вона народилася у місті Одесі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21 січня 2020 року.

08 травня 1985 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

30 липня 2003 року Шевченківський ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області видав їй паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

03 лютого 2010 року у зв`язку з пошкодженням паспорту їй було видано новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 .

На цей час вона втратила паспорт та хоче отримати новий документ, однак це виявилось неможливим у зв'язку з помилкою у актовому записі про її народження в частині року її народження.

На підтвердження заяви про встановлення особи подала до суду копію першої, другої та одинадцятої сторінки паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , копію повторного свідоцтва про народження від 21 січня 2020 року серії НОМЕР_2 , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера,

Разом з тим, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цією заявою, не надала рішення ДМС України про неможливість встановлення її особи після проведення процедури ідентифікації.

За таких обставин, оскільки заявником не надано доказів щодо проходження встановленої Порядком № 302 процедури ідентифікації її особи в досудовому порядку та отримання відповідного рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації, помилковими є висновки судів попередніх інстанції про наявність підстав для задоволення її заяви.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:М. Є. Червинська А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов