Справа № 490/4926/25
н/п 2/490/3298/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2025 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Горбань М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У червні 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просив розірвати укладений між ними шлюб.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2025 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до суду не з`явився, станом на час розгляду справи правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
01.03.1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва зареєстровано шлюб, актовий запис № 279.
Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).
Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України).
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 Сімейного кодексу України).
За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони втратили почуття довіри та взаємоповаги, позивач примиритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача.

Тому позов слід задовольнити та розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Суд зазначає, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 142 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 142, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 01 березня 1986 року зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 279.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Суддя Л.М. Шолох