Дата документу 08.10.2025 Справа № 334/5015/25
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №334/5015/25 Головуючий у 1-й інстанції: Фетісов М. В.
Провадження №22-ц/807/1878/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів, нової редакції Статуту, зареєстрованої 16.05.2025, змінено найменування позивача з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на АТ «Запоріжжяобленерго». Позивач надає послуги з розподілу електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . До 01.01.2019 відповідач використовував електричну енергію після набрання чинності ПРРЕЕ, повідомлення про незгоду з умовами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії до АТ «Запоріжжяобленерго» не надсилав, використовував електричну енергію на день проведення рейдовою бригадою технічної перевірки, електромережа споживача знаходилася під напругою, в будинку було освітлення. 09.08.2024 під час здійснення технічної перевірки електроустановки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності представника споживача ОСОБА_2 , якою було забезпечено доступ, виявлено порушення, а саме: «пункту 5.5.5., пункту 8.4.2.6 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку після відключення. Підключення електроустановки споживача від повітряної лінії опори. Прилад обліку відсутній. Порушення виявлено під час проведення технічної перевірки та продемонстровано представнику споживача». Cкладено Акт про порушення № 10014432 від 09.08.2024, в якому зазначено, що самовільне підключення виконано мідними проводами із перерізом 4 мм2, яке виконано не приховано, підписано представниками оператора системи, представник відповідача від підпису відмовилася. Другі екземпляри акту, додатку № 1 до акту направлені відповідачу поштою 13.08.2024. В пункті 11 Акту відповідача було запрошено 24.09.2024 на засідання комісії з його розгляду, на яке останній не з`явився, тому протокольним рішенням комісії затверджено розрахунок необлікованої електричної енергії по Акту в розмірі 11819 кВт*год. на загальну суму 110 006,55 гривень. Другий примірник протоколу та розрахунку надіслані відповідачу. Відповідач не скористався правом на оскарження рішення комісії з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ. Відповідач повинен був оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, однак не сплатив рахунок. Нарахування по Акту проведено за 182 дні за період з 09.02.2024 по 09.08.2024. Таким чином загальна кількість необлікованої електроенергії складає 11819 кВт*год на загальну суму 110 006,55 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» заборгованість за не обліковану електричну в сумі 94 236,16 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судовий збір у розмірі 2 075,13 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушенню норми процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем надано суду належний розрахунок тарифів для визначення вартості необлікованої електричної енергії, натомість проведений судом першої інстанції розрахунок не включає тариф на послуги з передачі електричної енергії, а відтак суперечить приписам п.8.4.7. ПРРЕЕ. Апелянт зазначає, що вартість необлікованої електричної енергії складається з суми трьох складових: тарифу на послуги з передачі, який затверджується постановою НКРЕКП на кожен рік, Тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, який затверджується постановою НКРЕКП на кожен рік, та середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи на балансуючому ринку . Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії проведено згідно порядку визначеному главою 8.4 розділу VIII за Актом № 10014432 від 09.08.2024 з дотриманням вимог п.8.2.6, п.8.4.2, п.8.4.13 ПРРЕЕ.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга була направлена ОСОБА_1 16 вересня 2025 року на адресу місця її реєстрації, , а саме АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Запорізької міської ради Департаменту адміністративних послуг від 24 червня 2025 року ( а.с. 32, а.с. 87).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн (3028,00 грн Х 30 = 90 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 110 006, 55 грн, що становить більше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року у розмірі 3028 грн х 30 = 90840 грн).

Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Розрахунок: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 у розмірі 3028 грн х 80 = 242 240 грн).

Предметом позову є вимоги щодо стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, зазначена справа відповідно до п. п. 1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відбулося порушення споживачем вимог пункту 5.5.5 та 8.4.2.6 ПРРЕЕ через самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» з порушенням схеми обліку після відключення, проте не погодився із наданим позивачем розрахунком завданих збитків, у якому, на думку суду, тарифи, які використовував позивач не мали належних доказів порядку їх формування.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 12.10.2012 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено прилад обліку СО2 3883892, що підтверджується актом про виконання робіт та збереження пломб ВАТ « Запоріжжяобленерго» № 193 від 12.10.2012 (а.с.9).

За адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 з 27 серпня 1998 року по теперішній час, щ підтверджується довідкою Департаменту адміністративних пслуг Запорізької міської ради № 06.4-06/02/15786 від 24 червня 2025 року ( а.с. 32).

09.08.2024 в результаті перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , працівником ПАТ «Запоріжжяобленерго» у присутності представника споживача ОСОБА_2 було складено Акт про порушення № 10014432 особовий рахунок № НОМЕР_1 , де встановлено порушення пунктів 5.5.5 та 8.4.2.6 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку після відключення. Підключення електроустановки споживача від повітряної лінії опори. Прилад обліку відсутній. Порушення виявлено під час проведення технічної перевірки та продемонстровано представнику споживача. Демонтовано самовільне підключення (а.с.10)

Відповідно до акту технічної перевірки та схеми відключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб у побутового споживача від 10.03.2015 самовільне підключення електричної розетки повз приладу обліку (а.с.11).

Як зазначено в акті, споживач не надав паспортних даних на все наявне обладнання та не надав можливості виміряти струм споживання при повному навантаженні.

Працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було запрошено 24.09.2024 відповідача на засідання комісії з розгляду складеного Акту про порушення № 10014432 від 09.08.2024.

Представник відповідача ОСОБА_2 відмовилась від підпису акту. Як зазначено в акті, відмова від підпису та в графі «зауваження до складеного акта» зазначено про відмову від зауважень (відео позивачем не надавалось).

До акту про порушення працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» складено Додаток №1 схема електроживлення споживача, від підпису якої представник споживача також відмовилась (а.с.12).

13 серпня 2024 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлялись другий примірник акту про порушення ПРРЕЕ № 10014432 від 09.08.2024, додаток №1, номер пакета до направлення на експертизу.

24.09.2024 комісія з розгляду актів визнала причетність споживача до виявленого порушення, що підтверджується протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ № 472 від 24.09.2024 (а.с.22).

Засідання комісії проводилось за відсутності відповідача.

Проведено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення роздрібного ринку електричної енергії по акту № 10014432 від 09.08.2024 та здійснено нарахування ОСОБА_1 за спожиті 11819 кВт/год за період з 09.02.2024 по 09.08.2024 на суму 110 006,55 грн (а.с.23)

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлялись копія протоколу № 472 від 24.09.2024 з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ № 10014432 від 09.08.2024, розрахунок, рахунок.

Відповідач своїм правом звернутися до Інформаційно-консультативного центру не скористався, суму боргу не сплатив до теперішнього часу. З пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості до ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідач не звертався.

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів (Протокол №36 від 07 травня 2025 року), нової редакції Статуту, зареєстрованої 16 травня 2025 року, повне найменування позивача змінено з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на АТ «Запоріжжяобленерго».

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про ринок електричної енергії».

З 01 січня 2019 року керуючись Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності на підставі ліцензії, що надана Товариству Постановою НКРЕКП № 1415 від 13 листопада 2018 року «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

За змістом частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачами електроенергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю.

За положеннями статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування електричною енергією.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (частина 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика № 562).

Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

ПРРЕЕ урегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (пункт 1.1.1).

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ визначені зобов`язання споживача: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил га умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України.; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що акт про порушення правомірно був складений в присутності ОСОБА_2 та направлений поштою ОСОБА_1 , отже, акт про порушення за формою та змістом відповідає вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії, а тому є належним доказом факту безоблікового споживання електричної енергії у будівлі за адресою АДРЕСА_1 внаслідок самовільного підключення до електричної мережі.

Виявлення порушення ПКЕЕ є самостійною підставою для нарахування електропередавальною організацією споживачу плати за недовраховану електроенергію. (Постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 917/2052/17).

Акт про порушення є належним доказом наявності факту правопорушення, за яким здійснюється донарахування обсягу та вартості недорахованої електроенергії (Постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 923/861/18). Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у справах № 923/534/17 та № 923/316/17.

Акт про порушення є належним доказом підтвердження встановлених обставин за наслідками перевірки, на якому міститься підпис представника споживача (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів КГС від 19 лютого 2020 року у справі № 908/635/19).

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6 ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 8.4.1 ПРРЕЕ оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави. У разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зрив пломб (за умови відсутності явних ознак втручання в роботу засобів вимірювальної техніки) чи пошкодження індикатора (за умови наявності активного елемента індикатора) або спрацювання індикатора (за умови відсутності підтвердження заводом виробником індикатора факту його спрацювання внаслідок дії магнітного поля) положення цієї глави не застосовуються.

Відповідно до підпункту 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, як зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

У пункті 8.4.7 ПРРЕЕ зазначено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб, кВт·год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).

Оператор системи щомісяця оприлюднює в засобах масової інформації та/або на власному офіційному вебсайті інформацію про середню ціну купівлі електричної енергії на балансуючому ринку протягом календарного місяця (Ц, грн/кВт·год).

В силу підпункту 3 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил) якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Згідно пунктом 8.4.13 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави. При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Вірно встановивши доведеність порушення споживачем вимог пункту 5.5.5 та 8.4.2.6 ПРРЕЕ шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі АТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку після відключення, суд першої інстанції проаналізував наданий позивачем розрахунок, проте не погодився з ним, оскільки не вбачав достатність доказів щодо його формування. При здійсненні розрахунку вартості електричної енергії по акту про порушення № 100014432 від 09.08.2024 застосував лише дві складові для визначення тарифу, а саме: суми середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи на балансуючому ринку та тарифів на послуги з розподілу, задовольнивши позовні вимоги частково на суму 94236, 16 грн.

Натомість, апеляційний суд вбачає слушними доводи апеляційної скарги в частині неправильності здійснених судом першої інстанції розрахунків в частині неврахування плати за послуги з передачі електричної енергії, як складової у формуванні тарифу, затвердженого Постановою НКРЕКП №2322 від 09.12.2023, що була чинна на момент виникнення зазначених правовідносин.

Відповідно до п. 8.4.7 ПРРЕЕ в частині розрахунку тарифу, розрахунок тарифів для визначення вартості неолікованої електричної енергії здійснюється виходячи з суми середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи на балансовому ринку; тарифів на послуги з передачі; тарифів на послуги з розподілу.

Відповідно до таблиці № 1 вбачається, що встановлено тарифи на послуги з передачі електричної енергії на рівні: для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» електрометалургії) - 528,57 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість). Встановлено, зі змісту судового рішення, що зазначений тариф не враховано судом першої інстанції під час проведення розрахунку заборгованості.

З огляду на це, перевіривши розрахунок заборгованості на відповідність формулі, зазначеній у пункті 8.4.7 ПРРЕЕ, апеляційний суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам пункту 8.4.7 ПРРЕЕ, здійснений позивачем з 182 дні за період з 09.02.2024 по 09.08.2024 обсягом 11819 квт/год на суму 110006, 55 грн є вірним, оскільки узгоджується з наданими позивачем доказами та ПРРЕЕ. Тарифи для нарахування вартості необлікованої електричної енергії здійснювались згідно з п. 8.4.7 ПРРЕЕ.

Водночас суд першої інстанції під час проведення власного розрахунку не в повній мірі дотримався Методики розрахунку за формулою, залишивши поза увагою таку складову, як тариф на послуги з передачі електричної енергії.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Пунктом 72 Постанови Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 910/17955/17 роз`яснено, що нарахування за недораховану електроенергією є платою за поставлену електричну енергію. Отже, стягнення за актом про порушення є вартістю електричної енергії, яка була фактично спожита, але не врахована засобами обліку.

Таким чином, оскільки електроенергія споживачу фактично була поставлена, споживач її спожив, але внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії. Нарахування за фактично спожиту, але не враховану засобами обліку електричну енергію, здійснене у відповідності з ПРРЕЕ.

Отже, ОСОБА_1 як споживач, відповідальний за порушення ПРРЕЕ має обов`язок перед позивачем щодо сплатити вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 110 006,55 грн.

ОСОБА_1 не подано жодного доказу, який би спростовував факт порушення ним ПРРЕЕ.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною відповідача суду у цій справі не надані.

Також, колегія суддів вважає, що позивач надав достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Розрахунок, затверджений комісією, виконаний згідно норм чинного законодавства у випадку виявлення у споживача порушень 5.5.5 та 8.4.2.6 розділу VIII ПРРЕЕ, а розрахунок необлікованої електричної енергії здійснено відповідно до п.8.4.7 та п.п.1 п. 8.4.8 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час проведення технічної перевірки працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі АТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку після відключення. Порушення продемонстровано представнику споживача, акт про порушення направлений відповідачу, натомість ОСОБА_1 не доведено факту вини у цьому третіх осіб, а складений акт про порушення не був оскаржений в судовому порядку.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача АТ «Запоріжжяобленерго».

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст.367 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача АТ «Запоріжжяобленерго» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення вартості необлікованої електроенергії у розмірі 94236, 16 грн підлягає зміні, а саме сума вартості необлікованої електроенергії, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягає збільшенню до суми 110006, 55 грн..

Відповідно до частин 1, п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п. п.б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачем сплачено суму судового збору за подання позову до суду першої інстанції у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3185 від 22 квітня 2025 року (а.с.28), за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7030 від 01 вересня 2025 року (а.с.72).

Позивачем заявлені позовні вимоги на суму 110 006,55 грн, задоволено позовні вимоги судом першої інстанції в розмірі 94 236, 16 грн, водночас задоволено апеляційну скаргу АТ «Запоріжжяобленерго» в частині відмовлених позовних вимог у розмірі 15 770,39 грн (110 006,55-94 236,16).

Тому, позивачу за рахунок відповідача належить до компенсації сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн (3028*0,8), за подання апеляційної скарги у розмірі 520,89 грн (110 006,55-94 236,16=15 770,39*3028:110 006,55*150%*0,8), а разом 2943,29 грн (2422,40+520,89).

Керуючисьст.ст. 367, 368, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - задовольнити.

Змінити рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вартості необлікованої електричної енергії та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» заборгованість за не обліковану електричну енергію у розмірі 110 006,55 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 2 943, 29 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 08 жовтня 2025 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар О.С. Кочеткова І.В.