13.10.2025 Єдиний унікальний № 371/69/21
провадження № 2/371/25/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/69/21

Провадження № 2/371/25/25

Миронівський районний суд Київської області в складі судді Капшук Л.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» про відвід судді у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кип?ячка - Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Миронівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа, в якій представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» звернулася до суду, посилаючись на ті обставини, що 02 травня 2019 року відповідачами Товариством з обмеженою відповідальністю «Кип`ячка-Агро» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 1,56 га, строком до 31 грудня 2028 року, про що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42283802 від 30 липня 2018 року державним реєстратором до Державного реєстру прав внесено запис від 23 липня 2018 року номер 27248987.

На момент укладення відповідачами зазначеного договору земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0039 була передана ОСОБА_1 у платне довгострокове користування строком на 10 років ТОВ «Планета-Зем» на підставі договору оренди від 26 квітня 2017 року.

Представник позивача просила:

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 травня 2019 року №22, укладений ОСОБА_1 з ТОВ «Кип?ячка - Агро», щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0039, загальна площа 1,56 га (запис у Державному реєстрі прав №27248987 від 23 липня 2018 року);

Скасувати рішення державного реєстратора КП Миронівської міської ради «Миронівка - реєстр» Степаненко А.В. від 30 липня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42283802, про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0039, загальна площа 1,56 га.

14 серпня 2025 року за результатами розгляду цієї справи постановлено судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кип?ячка - Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки відмовлено повністю.

При ухваленні рішення судом скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 11 липня 2025 року, у виді заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, пов?язані з припиненням, зміною або реєстрацією права оренди земельної ділянки площею 1,5599 га з кадастровим номером :04:001:0039 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в реєстрі речових прав 29), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 527 від 11 серпня 2022 року, індексний номер: 64461257.

01 вересня 2025 року від представника позивача ТОВ «Планета - Зем» Гресенко О.В. надійшла заява про відвід судді Капшук Л.О., в якій відповідач вказала на наявність обставин, які на її думку викликають сумнів в неупередженості та об?єктивності судді.

Заявляючи відвід, представник позивача послалася на ті обставини, що суддя Капшук Л.О. не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, оскільки отримує орендну плату за належні їй земельні ділянки (паї) від ТОВ «Пустовіти» та ТОВ «Успіх Миронівське».

Відповідачем у справі є ТОВ «Кипячка-Агро», кінцеві бенефіціарні власники цієї юридичної особи є спільними для орендарів земельних ділянок головуючої у справі судді.

Заявник вважає, що саме цими чинниками пояснюється той факт, що суддя Капшук Л.О. всіляко затягує розгляд справи, у першій інстанції справа знаходиться більше чотирьох років, суддя Капшук Л.О. погоджує проведення експертизи, яку завідомо не можна виконати, порушуючи принцип «суд знає закон», надалі не контролює процес проведення експертизи (надання необхідної кількості зразків, здійснення оплати замовником-орендарем вартості експертизи тощо), що підкреслює грубе порушення принципу безсторонності суду.

Також у заяві послалась на ті обставини, що суддя порушує Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

На підставі приписів статті 20 ЦПК України, яка регулює питання розгляду кількох пов`язаних між собою вимог, просила відвести суддю Капшук Л.О. від розгляду справи.

До заяви про відвід судді заявник додала Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 серпня 2025 року та Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01 вересня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та ознайомившись з обґрунтуванням, викладеним у заяві про відвід судді, дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підготовче провадження у вказаній справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року. Рішення за результатами розгляду справи ухвалено 14 серпня 2025 року.

Заява представника позивача позивача Гресенко О.В. про відвід судді надійшла до суду 01 вересня 2025 року, після розгляду справи та ухвалення рішення у ній. Тобто представник позивача не дотрималася строків подання заяви про відвід, визначених частиною третьою статті 39 ЦПК України.

Суд враховує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Питання розподілу судових витрат під час ухвалення рішення Миронівського районного суду Київської області від 14 серпня 2025 року не вирішувалося. Представник відповідача ТОВ «Кипячка-Агро» адвокат Федоренко А.М. у судовому засіданні до закінчення судових дебатів зробив заяву про те, що докази понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката будуть подані протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду та звернувся з такою заявою 20 серпня 2025 року.

Справу про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кип?ячка - Агро» про стягнення з позивача судових витрат призначено до розгляду 15 жовтня 2025 року.

Тому заява про відвід судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. підлягає розгляду.

Правосуддя в Миронівському районному суді Київської області здійснюють четверо суддів.

Відтак, відповідно до положень частини другої та третьої статті 40 ЦПК України, суд, який розглядає справу, має вирішити питання про обґрунтованість заявленого відводу. Так, коли суд доходить до висновку про обґрунтованість доводів, він задовольняє відвід, а якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

При наданні оцінки обґрунтованості заяви про відвід судді встановлено наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, за змістом частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами другою-четвертою цієї статті визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ,статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що з врахуванням приписів пунктів 3, 5 частини першої статті 36 та частини третьої статті 39 ЦПК України особа, яка звертається із заявою про відвід повинна вмотивувати наявність обставин, які об?єктивно свідчать про ймовірну упередженість або необ?єктивність судді або навести підстави для сумніву в неупередженості або об?єктивності судді при розгляді справи, у якій заявлено відвід, а також вказувати на можливу заінтересованість судді у розгляді справи.

Приписами частини першої статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 7 наведеного Закону передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Суддя зобов?язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства (частина 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Таке положення закріплене в статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням ХІ (черговим) з?їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

Відповідно до приписів пунктів 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб?єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» зазначив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб?єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об?єктивного критерію, тобто з?ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об?єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

В пункті 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Білуха проти України» вказано, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб?єктивним та об?єктивним критеріями. Відповідно до суб?єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об?єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об?єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, його використання залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

З системного аналізу положень закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Представник позивача не конкретизувала пункт частини першої статті 36 ЦПК України, під який б на її думку підпадали обставини, викладені нею у заяві. Разом з тим, з урахуванням змісту заяви, підставою для відводу судді є норма пункту п?ятого частини першої цієї статті, в силу якої суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об?єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб?єктивних та/або об?єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв?язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Частина третя статті 39 ЦПК України встановлює, що відвід має бути вмотивованим.

Задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді повинно обґрунтовуватись посиланням на обставини, про які йдеться в статті 36 ЦПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Підстави відводу - це юридичні факти матеріально-правового або процесуально-правового характеру, при встановленні яких за допомогою доказів для забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення із розгляду цивільної справи усувається суддя.

Для відведення судді з підстав упередженості або необ`єктивності необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність судді, підтвердити їх доказами.

Не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Представник позивача, викладаючи обставини, з якими пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні, вказала на той факт, що суддя Капшук Л.О. отримує орендну плату за належні їй земельні ділянки (паї) від ТОВ «Пустовіти» та ТОВ «Успіх Миронівське». Відповідачем у справі є ТОВ «Кипячка-Агро», кінцеві бенефіціарні власники цієї юридичної особи є спільними для орендарів земельних ділянок головуючої у справі судді.

Доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, на які посилається заявник як на підстави для відводу судді, до заяви не додано.

Про обставини, на які вказала заявник, судді Капшук Л.О. стало відомо лише зі змісту поданої нею заяви про відвід у цій справі.

Суддя Капшук Л.О. не обізнана з тим, які фізичні особи безпосередньо або опосередковано мають можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або діяльність юридичних осіб ТОВ «Кипячка-Агро», ТОВ «Пустовіти» та ТОВ «Успіх Миронівське», не обізнана з тим, які особи володіють значною часткою статутного капіталу цих товариств або мають можливість контролювати прийняття рішень виконавчими органами цих товариств.

Посилання відповідача на факт порушення суддею Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не заслуговують на увагу, оскільки такі посилання є суб`єктивними міркуваннями заявника.

Не є підставою для відведення судді посилання на факт затягування розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення і справа знаходиться на стадії вирішення клопотання про стягнення судових витрат.

Заява про відвід та додані до неї докази, а також матеріали справи не містять жодних фактів чи доказів, які свідчили б про вчинення суддею Капшук Л.О. активних дій чи бездіяльності, які викликали б сумнів у її об?єктивності чи неупередженості.

Тож, наведені представником позивача обставини, якими вона обґрунтувала заяву про відвід судді, не вказують на наявність об?єктивного чи суб?єктивного критерію для висновків про упередженість судді, а тому відсутні підстави для висновку про наявність визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передумов для відводу судді Капшук Л.О.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Суддя повинен бути об`єктивним і неупередженим при виконанні своїх професійних обов`язків. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише міркування про можливу упередженість судді, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Сам по собі факт, що представник позивача внаслідок суб`єктивних міркувань, які не підтверджені жодним доказом, сумнівається в неупередженості головуючого у цивільній справі, не свідчить про упередженість та заінтересованість судді і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду справи про ухвалення додатково рішення у цивільній справі.

Відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Оскільки у судді Капшук Л.О. відсутні особиста прихильність або упередження до сторін, задоволення заяви про відвід з підстав суб?єктивних міркувань представника позивача щодо неупередженості судді призведе до безпідставного фактичного самоусунення судді від здійснення правосуддя у зазначеній справі, що суперечить основоположним принципам судочинства.

Згідно приписів частини третьої статті 40 ЦПК України подальше вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 39, 40, 41 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати необґрунтованою заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» Гресенко Олени Василівни про відвід судді у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета - Зем» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кип?ячка - Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Передати заяву ОСОБА_3 про відвід судді Капшук Любові Олексіївни для вирішення відводу у відповідності до вимог частини третьої статті 40 та частини першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.О. Капшук