465/8502/25
2/465/4278/25
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

09.10.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення безпідставно набутих кошті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025, головуючим суддею у справі визначено Кушнір Б.Б

Ухвалою судді від 29.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

06.10.2025 позивач подала заяву про усунення недоліків разом із додатком (платіжною інструкцією про сплату судового збору) на виконання ухвали від 29.09.2025.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України). Так, в силу вимог ч.2 ст.27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно частини 15 статті 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно матеріалів справи місцезнаходження відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - м. Київ, вул. вул.Стрілецька,4-6 та місцезнаходження відповідача Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» є м. Київ, вул. Єреванська, 1, що територіально не відноситься до Франківського району м.Львова.

Проте, пред`являючи вказаний позов до суду, позивач скористався наданим правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, обравши альтернативну підсудність, у відповідності до положень ч. 15 ст. 28 ЦПК України - за місцем одного відповідача, зокрема приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, місцезнаходженням якого позивачем зазначено : м.Львів, вул.Київська, 1.

Однак, згідно з отриманої судом інформаційної довідки №1009 від 09.10.202 з Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що офіс приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, тобто його місцезнаходження є адреса: м.Львів,вул Грабовського, буд.11, офіс 104, що територіально відноситься до Галицького районного суду м.Львова.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З таких обставин, приходжу до висновку про необхідність направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення безпідставно набутих коштів за підсудністю на розгляд Галицького районного суду м.Львова, який уповноважений на розгляд даної справи у відповідності до ч.15 ст.28 ЦПК України.

Разом з тим, суддею враховується той факт, що для позивача буде територіально ближче суд, який знаходиться в межах м. Львова, тобто Галицький районний суд м.Львова.

За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28187, 260, 261, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення безпідставно набутих коштів, - передати за підсудністю на розгляд Галицького районного суду м.Львова.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складанні повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.Б. Кушнір