Справа № 301/2174/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" жовтня 2025 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської міської ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки - ОСОБА_2 , який залишив заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідав своєму онуку та батькові позивачки ОСОБА_3 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не має.
До складу спадщини за ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадкоємець ОСОБА_3 спадщину за дідом прийняв, але за отриманням свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не звертався.
Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дочка поззивачка ОСОБА_1 та вдова - ОСОБА_4 , яка відмовилася від спадщини за чоловіком на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 .
Позивачка прийняла спадщину за батьком, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем.
До складу спадщини за ОСОБА_3 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який спадкодавець успадкував після смерті свого діда - ОСОБА_2 .
Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.
Просила визнати за собою право власності на житловий будинок.
Ухвалою Іршавського райсуду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 09.09.2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Іршавської державної нотаріальної контори та від приватного нотаріуса Ожеледи П.М. інформацію про заведення спадкових справ за померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На виконання ухвали, 12.09.2025 року з Іршавської держнотконтори до суду надійшла інформація про заведення спадкової справи післ смерті ОСОБА_2 , а 24.09.2025 року від приватного нотаріуса Ожеледи П.М.щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою Іршавського райсуду від 30.09.2025 року закрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилиася, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с. 72,81).
Відповідач представник Іршавської міськради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, за наявними матеріалами справи, відзиву на позов не подав (а.с. 82).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.83).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.1998 року (а.с.7).
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Загатянської сільської ради 15.10.1998 року, ОСОБА_2 все своє майно, у тому числі, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 (а.с.8). Заповіт не скасований і не змінений, зареєстрований у Спадковому реєстрі, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 12.09.2025 року (а.с.50).
Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_2 , не було.
Єдиний спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с.10), отже вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину.
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ).
Спадкоємець ОСОБА_3 спадщину за померлим дідом не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримував (а.с.49). Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.02.2025 року (а.с.12). Заповіту ОСОБА_3 не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 09.07.2025 року (а.с.56).
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дочка позивачка ОСОБА_1 та вдова - ОСОБА_4 (а.с.6, 54 на звороті).
Вдова ОСОБА_6 09.07.2025 року подала до приватного нотаріуса Ожеледи П.М. заяву про відмову від прийняття спадщини за померлим чоловіком на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 , спадкова справа №39/2025 (а.с.51, 52).
Позивачка ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину (а.с.54). Крім того вона 12.08.2025 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса (а.с.62).
Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
До складу спадщини за ОСОБА_3 входить майно, успадковане ним після смерті діда: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Дана обставина підтверджується листом приватного нотаріуса Ожеледи П.М. від 12.08.2025 року (а.с.14).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Громада села Загаття входить до об`єднаної територіальної громади Іршавської міської ради Хустського району (раніше Іршавського району), яка не заперечувала проти задоволення позову.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку був ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 534, 548, 549, 560, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.
Головуюча: М. О. Пітерських