УХВАЛА

08.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

за участі: прокурора Толкачової Г.В., державного виконавця Блажиєвської Л.В., представника стягувача Горкуші М.А., представника боржника адвоката Вірьовкіна О.І.,

розглянув скаргу заступника керівника Житомирської окружної прокуратури Георгія Кравцова на рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури Кравцов Г. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження рішення старшого державного виконавця від 15.07.2025 року про закінчення виконавчого провадження №73725490 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/17428/21, виданого 21.12.2023 року, про зобов?язання ОСОБА_1 винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів; визнати неправомірною і скасувати постанову старшого державного виконавця від 15.07.2025 року про закінчення виконавчого провадження №73725490 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/17428/21, виданого 21.12.2023 року, про зобов?язання ОСОБА_1 винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01 за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів.

В судовому засіданні прокурор та представник стягувача підтримали скаргу з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Державний виконавець та представник боржника в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як передбачено абзацом третім пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 із змінами, такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання вказаної скарги до суду, заступником керівника прокуратури зазначено наступне. Житомирській окружній прокуратурі про винесення оскаржуваної постанови №73725490 від 15.07.2025 року стало відомо 17.07.2025 року, що підтверджується відміткою канцелярії про отримання постанови на відповідному супровідному листі Богунського відділу ДВС у м. Житомирі від 15.07.2025 року № 94427. В подальшому, окружною прокуратурою 21.07.2025 року зазначене рішення державного виконавця оскаржено до начальника Богунського відділу ДВС у м. Житомирі у порядку, передбаченому ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», з вимогою визнати неправомірною і скасувати зазначену постанову. За результатами розгляду скарги, відповідно до постанови про перевірку виконавчого провадження від 29.07.2025 року, начальником Богунського відділу ДВС у м. Житомирі визнано дії державного виконавця такими, що відповідають вимогам Закону, постанову не скасовано. Постанову про перевірку прокуратурою отримано 06.08.2025 року, що підтверджується відміткою канцелярії на супровідному листі до постанови від 29.07.2025 року № 103207. На вказану постанову начальника Богунського відділу ДВС у м. Житомирі про перевірку виконавчого провадження від 29.07.2025 року прокуратурою внесено скаргу від 15.08.2025 року, у порядку ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з вимогою надати доручення начальнику Богунського відділу ДВС у м. Житомирі визнати неправомірною і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №73725490 від 15.07.2025 року. З Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до Житомирської окружної прокуратури 16.09.2025 року надійшла відповідь на скаргу від 15.08.2025 року, якою відмовлено у її задоволенні.

Вказані обставини підтверджено копіями відповідних документів, на які заступник керівника прокуратури посилається у скарзі та які додано до неї, зокрема, наступних: скарги на рішення державного виконавця від 21.07.2025 року; постанови про перевірку виконавчого провадження від 29.07.2025 року із супровідним листом до неї; скарги на рішення начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі ЦМУМЮ (м. Київ) від 15.08.2025 року; відповіді на вказану скаргу від 12.09.2025 року.

Враховуючи наведене вище, а також те, що починаючи з дня, коли окружній прокуратурі стало відомо про винесення оскаржуваної постанови - 17.07.2025 року до дня звернення з указаною скаргою до суду, нею, у передбачені Законом України «Про виконавче провадження» строки, вживалися належні заходи до оскарження постанови керівництву органів державної виконавчої служби, а тому строк для подання скарги до суду пропущено з поважних причин і, відповідно, є підстави для його поновлення.

Що стосується суті поданої скарги, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2022 року позов першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури Віктора Толочка в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання усунути перешкоди у використанні шляхом повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації права, винесення споруди за межі прибережної захисної смуги, залишено без задоволення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 11.04.2023 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2022 року скасовано і ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 2 рішення дванадцятої сесії Житомирської міської ради сьомого скликання №308 від 06.09.2016 «Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном» в частині надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,1182 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :11:023:0028. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні шляхом повернення земельної ділянки площею 0,1182 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :11:023:0028 до комунальної власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1182 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :11:023:0028 (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №33671384). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Житомирської обласної прокуратури із Житомирської міської ради та ОСОБА_1 у рівних долях, з кожного по 16650 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 20.09.2023 року постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання усунути перешкоди у використанні шляхом повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації залишено без змін.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів, скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Поновлено виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання усунути перешкоди у використанні шляхом повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимоги щодо винесення спірного будинку за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (в частині переглянутої вимоги) в сумі 5675 грн.

21.12.2023 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист.

08.01.2024 року відкрито виконавче провадження №73725490 з примусового виконання вищевказаної постанови Житомирського апеляційного суду від 07.12.2023 року щодо боржника ОСОБА_1 .

У свою чергу, старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Блажиєвською Л.В. 15.07.2025 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 73725490) з примусового виконання виконавчого листа № 295/17428/21, виданого 21.12.2023 року Богунським районним судом м. Житомира про зобов?язання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів, згідно з якою встановлено, що боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2023 року по справі № 295/17428/21 про винесення будинку тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів. Під час виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем з метою виконання рішень вжито всі заходи примусового впливу на боржника, що передбачено законодавством, яке регулює процес примусовою виконання рішень суду та рішень інших органів (посадових осіб), а саме: 02.02.2024 року державним виконавцем з метою неупередженого, своєчасного в повному обсязі виконання рішення та керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» було винесено та направлено рекомендованою кореспонденцією постанову про накладення штрафу боржнику у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громалян, а саме 1700,00 грн. 30.04.2024 року у зв?язку із тим, що боржником рішення суду повторно без поважних причин невиконане, державним виконавцем, керуючись статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у подвійному розмірі, а саме 3400,00 грн. Штрафи з боржника, ОСОБА_1 , стягнуто в повному розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Своїми діями боржник ухиляється від виконання рішення суду, чим порушує норми Закону України «Про виконавче провадження», за що передбачена відповідальність згідно ст. 382 Кримінального кодексу України, у зв?язку з чим виникла необхідність звернення до правоохоронних органів з повідомленням про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Також, 09.10.2024 року державним виконавцем, наручно занесено звернення до Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 382 КК України. 15.10.2024 року наручно Житомирському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області було занесено вимогу державного виконавця щодо термінового повідомлення чи внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та чи розпочате досудове розслідування відносно ОСОБА_1 на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за вих. №154842 від 09.10.2024 року. На вимогу державного виконавця про надання інформації чи внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та чи розпочате досудове розслідування відносно ОСОБА_1 на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за вих. №154842 від 09.10.2024 року слідчим СВ Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідь не надано, чим порушено порядок, який встановлений нормами КПК України при проведенні перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення. У зв?язку з цим, 18.10.2024 року державним виконавцем подано до Богунського районного суду м. Житомира скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/15668/24 від 24.10.2024 року зобов?язано уповноважених осіб Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням старшого державного виконавця Богунського відлілу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) від 09.10.2024 року по факту вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення. Уповноваженими особами Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області внесено відомості до Єдиного рестру досудових розслідувань за № 0003408 від 02.11.2024 року про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України та розпочате досудове розслідування відносно ОСОБА_1 . Враховуючи викладене та керуючись вимогами п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець постановила закінчити вказане виконавче провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 18 вищевказаного Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 вказаного Закону визначено те, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У свою чергу, порядок виконання рішень, за якими боржник зобов?язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частин 1-3 якого, за рішеннями, за якими боржник зобов?язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, накладення штрафів і направлення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, самі собою, не є достатніми заходами з виконання судового рішення. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов?язкового рішення суду. Аналогічні висновки викладено у постанові КЦС ВС від 22.06.2022 року у справі № 607/2547/20.

У той же час, та обставина, що саме боржник, відповідно до вказаного судового рішення, зобов?язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 63 вказаного вище Закону, оскільки хоч і зобов?язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов?язаним із особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі, шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.06.2019 року у справі № 826/14580/16, вбачається, що направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не може бути єдиною та останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій з виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Здійснюючи примусове виконання рішення суду, за яким боржник зобов?язаний вчинити певні дії, державний виконавець вправі здійснювати й інші заходи примусового характеру після внесення відповідного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, оскільки він не вийде за межі наданих його повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом, з огляду на те, що сам факт направлення повідомлення до правоохоронних органів при можливості виконання судового рішення без участі боржника (іншою особою) не є підставою закінчення виконавчого провадження.

Згідно з висновками, викладеними у постанові від 13.02.2018 року у справі № 923/182/13-г, в якій Верховний Суд визнав непереконливими та необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо неможливості виконання рішення суду у даній справі без вчинення саме боржником певних дій, оскільки неможливість виконання рішення суду без участі боржника зумовлене тим, що таке виконання має бути нерозривно пов?язане з особою боржника, тобто відповідні дії, вчинити які зобов?язано за рішенням суду, можуть бути здійснені лише боржником.

Таким чином, та обставина, що саме боржник, відповідно до вказаного судового рішення, зобов?язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки хоч і зобов?язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов?язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі, шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судами обставини невиконання його у добровільному порядку та вчинення перешкод в його виконанні.

Зокрема, у справі «Глоба проти України» Суд зазначає, що саме на державу покладається обов?язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі «Comingersoll S.A. проти Португалії» (Comingersoll S.A. v. Portugal) (ВП), заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV). Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), Reports 1997-II, п. 40; рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», (заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов?язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.08.2018 року у справі № 916/4106/14, встановлена обов?язковість судового рішення, що набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Висновки про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 39 вказаного Закону суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у справах № 916/4106/14 від 30.08.2018 року, № 923/182/13-г від 13.02.2018 року, № 826/14580/16 від 18.06.2019 року, № 408/7181/16-а від 14.05.2020 року, № 924/315/17 від 25.09.2020 року.

Окрремо слід зазначити, що ухвалою Богунського районного суду від 18.06.2025 року у справі № 295/17428/21 відмовлено у задоволенні заяви начальника Богунського відділу ДВС про зміну способу або порядку виконання рішення, оскільки заявником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що виникли обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання.

Та обставина, що державному виконавцю є незрозумілим, як технічно виконати винесення будинку за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів, оскільки переміщення вказаного нерухомого майна є неможливим без його пошкодження, на думку суду, не є підставою для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Окрім того встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази, надані уповноваженими суб?єктами у сфері будівництва, щодо неможливості винесення будинку за межі прибережної захисної смуги.

У той же час, у постанові Житомирського апеляційного суду від 07.12.2023 року у справі № 295/17428/21 та у виконавчому листі від 21.12.2023 року не вказано про те, що будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта 01) необхідно винести за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів без пошкоджень.

У свою чергу, аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» дозволяє дійти висновку, що судове рішення про винесення будинку за межі прибережної смуги може бути виконано без участі боржника.

Боржник має право обрати найменш обтяжливий спосіб виконання для себе, тобто винести будинок повністю чи частинами, шляхом демонтажу чи розібравши його тощо (а саме вчинити необхідні дії для відновлення становища, яке існувало до порушення).

Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов?язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усіх передбачених Законом заходів, у межах встановлених повноважень.

Також державний виконавець мав би вжити усіх вичерпних заходів, з метою винесення будинку, без участі боржника.

Разом з тим, не підтверджено виконання державним виконавцем законодавчих приписів, передбачених ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, за наслідками винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем, рішення суду не лише залишилося невиконаним, а й не буде виконаним у майбутному, що суперечить основним завданням виконавчого провадження. Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов?язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» («Жовнер проти України», № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

3 огляду на викладене, постанова державного виконавця від 15.07.2025 року про закінчення виконавчого провадження № 73725490 щодо виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/17428/21 за позовом першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Житомирської міської ради, ОСОБА_1 , виданого 21.12.2023 року, про зобов?язання ОСОБА_1 винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01 за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованою та прийнятою у порушення вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40, абзацу 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259-261, 447-453 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 із змінами, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити заступнику керівника Житомирської окружної прокуратури Георгію Кравцову процесуальний строк звернення до суду зі скаргою.

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №73725490 від 15.07.2025 року, винесену старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Блажиєвською Л.В., з примусового виконання виконавчого листа №295/17428/21, виданого 21.12.2023 року Богунським районним судом м. Житомира про зобов?язання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) винести будинок тривалого відпочинку загальною площею 215,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01, за межі прибережної захисної смуги річки Тетерів.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: