Справа № 641/2522/25
провадження №2/457/301/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідачки заборгованість з внесків у розмірі 5202, 60 грн, 3% річних у розмірі 267,12 грн та інфляційні витрати у розмірі 846,95 грн. Позов мотивований тим, що 10.06.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016». 10.03.2017 було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру загальною площею 59,8 кв.м., житлова площа 34.7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Як власниця вказаної квартири відповідачка стала членом ОСББ і набула всі права та обов`язки, передбачені статутом та чинним законодавством України, у тому числі, і обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні нески і платежі. Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ від 04.01.2023 було затверджено розмір щомісячних внесків для підтримання будинку та прибудинкової території в належному стані та для поточних витрат у сумі 7 грн/м? за місяць. 08.12.2023 відповідачка подарувала належну їй квартиру матері ОСОБА_2 , тому перестала бути членом ОСББ. Відповідачка постійно ухилялася від сплати щомісячних внесків, у зв`язку з чим на її адресу було направлено вимогу розрахуватися за період заборгованості з листопада 2022 року по листопада 2023 року включно. Вимога була отримана відповідачкою 10.01.2025, але на звернення не відповіла та заборгованість не оплатила.

Від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Хоміча А.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. У період з 10.03.2017 по 08.12.2023 ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_3 та, відповідно, співвласником у Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім 2016». ОСОБА_1 повідомила, що з боку ОСББ було висунуто вимогу про сплату заборгованості на утримання будинку, а до моменту такої сплати працівниками ОСББ вчинялися дії, які впливали на обмеження її прав у користуванні спільними частинами будинку, зокрема ліфтом. При цьому вона, як колишній співвласник, не заперечує свого принципового обов`язку щодо внесення обов`язкових платежів, проте наголошує, що такі платежі повинні визначатися та використовуватися у суворій відповідності до вимог чинного законодавства та Статуту ОСББ. У позові зазначається, що на підставі рішення загальних зборів ОСББ від 04.01.2023 був встановлений тариф у розмірі 7 грн/м? на місяць та затверджено кошторис витрат. Позивач вважає, що відповідачка не сплачувала внески за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 5 202,60 грн, а також підлягають стягненню 3% річних у розмірі 267,12 грн та інфляційні витрати у сумі 846,95 грн. При цьому позов ґрунтується на припущенні, що зазначені рішення зборів були ухвалені в належний спосіб, а органи управління ОСББ діяли в межах своїх повноважень. Разом з тим, у відповідачки наявні обґрунтовані сумніви у правомірності та легітимності зазначених рішень. З наявної інформації випливає, що нинішній голова правління ОСББ ОСОБА_3 не є співвласником жодного приміщення у будинку, що прямо суперечить вимогам пункту 4.7 та пункту 3.3.5 Статуту, які передбачають, що голова та члени правління обираються виключно з числа співвласників. Відсутні належні документи, які б підтверджували проведення загальних зборів з дотриманням вимог закону та Статуту, висунення і підтримку її кандидатури, обрання до складу правління та надання повноважень представляти ОСББ у суді. Це породжує обґрунтовані сумніви у праві такої особи підписувати офіційні документи, у тому числі й ті, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому слід врахувати, що зазначений тариф, затверджений на загальних зборах 04.01.2023 року, вже є предметом оскарження у Господарському суді Львівської області у справі № 914/2273/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Елітний дім-2016» про визнання недійсним рішення загальних зборів та

зобов`язання вчинити певні дії, а результати розгляду цієї справи можуть безпосередньо вплинути на правову оцінку нарахувань, заявлених у цьому цивільному провадженні, і навіть повністю усунути правову підставу для стягнення будь-яких сум із відповідачки. Наявність двох паралельних проваджень, у яких досліджується одне й те саме підґрунтя, створює реальний ризик ухвалення судами різних юрисдикцій рішень, які будуть взаємовиключними або суперечливими, що прямо суперечить принципу правової визначеності та ставить відповідачку у стан подвійної правової загрози. За наведених у позові та встановлених у цій справі обставин відповідачка фактично опинилася у стані правової невизначеності, оскільки з неї вимагають сплати грошових коштів, розмір і підстави яких визначалися рішеннями органів управління ОСББ, легітимність складу яких та повноваження посадових осіб, зокрема голови

правління, є сумнівними та належними доказами не підтвердженими. Позовні вимоги спираються на рішення загальних зборів та правління, стосовно яких існують обґрунтовані сумніви у дотриманні процедури їх скликання, повідомлення співвласників і проведення голосування, а також у праві осіб, які підписували відповідні документи, діяти від імені ОСББ. Відсутність належно оформлених і затверджених у законний спосіб протоколів загальних зборів, кошторисів, річних звітів і підтвердження повноважень виконавчих органів, при тому що саме на таких документах базується розмір та порядок нарахування заборгованості, унеможливлює достовірну перевірку обґрунтованості пред`явлених вимог. У сукупності це ставить під сумнів не лише правомірність та розмір нарахованої заборгованості, але й саму можливість визнання таких вимог такими, що виникли на законних підставах, особливо враховуючи, що ключові рішення ОСББ, на яких вони ґрунтуються, вже є предметом судового оскарження в іншому провадженні.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, в якому просила проводити розгляд справи її відсутності ї, а також просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 чи її прежставник Хоміч А.А. у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини неявки.

3. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2025 цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Трускавецькому міському суду Львівської області.

Матеріали справи надійшли на адресу суду 30.07.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у справі визначено Василюк Т.В.

Ухвалою судді від 31.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 10.03.2017 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , речове право припинено 08.12.2023 на підставі договору дарування. Зазначений факт встановлено судом на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2025 /арк. справи 17/. Також встановлено, що площа даної квартири становить 59.8 кв. м.

Квартира знаходиться у багатоквартирному будинку, який обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім - 2016».

Згідно зі статутом ОСББ «Елітний дім-2016» сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Між позивачем і відповідачем у встановленому законом порядку договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався.

Згідно з довідкою про заборгованість по квартирі АДРЕСА_3 заборгованість за обслуговування вказаної квартири становить 5202,60 грн. Така заборгованість утворилася за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року /арк. справи 18/.

5. Мотиви і доводи, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до компетенції правління входить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про об`єднання багатоквартирного будинку» відповідальність за порушення законодавства про об`єднання, несуть особи, що порушують статут об`єднання та протидіють його виконанню.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Частинами 1, 2 статті 20 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16).

Таким чином, відповідачка, як споживач житлово-комунальних послуг та власник квартири АДРЕСА_3 повинна буласплачувати кошти за отриманні послуги за період, коли нерухоме майно перебувало у її власності, проте не виконує своїх обов`язків у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання йому, відповідних послуг ОСББ «Елітний дім -2016», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином.

Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.

Посилання сторони відповідача на те, що відповідачка сумнівається у легітимності та правомірності прийняття рішення ОСББ «Елітний дім-2016» про встановлення тарифів не може братися судом до уваги при ухваленні рішення, оскільки правомірність визначення тарифів у даному випадку виходить за межі розгляду справи.

Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна.

Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території тощо за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будівлі.

Непроживання відповідачки у квартирі, перехід права власності від неї до іншої особи на підставі договору дарування не звільняє ОСОБА_1 як власника квартири від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ «Елітний дім-2016» у період, коли вона була власницею майна і, відповідно, несла обов`язок по його утриманню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заявленої позивачем заборгованості.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат, які позивач нараховує за невиконання відповідачем обов`язку сплачувати внески за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Вказаний мораторій було скасовано Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405, яка набрала чинності 30.12.2023.

Отже, нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість, утворену з грудня 2022 року по грудень 2023 не підлягає задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до переконання, що підставними є вимоги позивача про стягнення відповідачки заборгованості у розмірі 5202,60 грн, то з відповідачки слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 1995,16 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» 5202 грн 60 коп. заборгованості та 1995 грн 16 коп. судових витрат, а всього 7197 (сім тисяч сто дев`яності сім) грн 76 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016», , місцезнаходження: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Степана Бандери, 35.

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Т. В. Василюк