Справа № 464/4002/25
пр.№ 2/464/1885/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ПрАТ «СГ «ТАС») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 95 729,44 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.01.2025 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 226173864 від 31.12.2024 в ПрАТ «СГ «ТАС». 24.01.2025 на авторизованому СТО «Ілта Львів» за ініціативою страховика та з залученням експерта від страховика відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу, а також огляд працівниками СТО у присутності представника від страховика із фіксуванням видимих та інших пошкоджень автомобіля. За результатами дефектування авторизована СТО видала позивачу рахунок-фактуру №1188 від 24.01.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на 24.01.2025 становить 188 955, 90 грн. Копію вказаного рахунку-фактури позивач надав відповідачу. Станом на цей час вартість відновлювального ремонту відповідно до уточненого рахунку-фактури авторизованої СТО складає 195 760,00 грн. За результатами дефектування 24.01.2025 пошкодженого автомобіля відповідач розпочав діяльність із визначення належної, на його думку, суми страхового відшкодування, та у подальшому через мережу «Viber» та телефонним зв`язком почав інформувати позивача про пропозиції щодо розміру страхової виплати. Вказав, що відповідач тривалий час ухилявся від надання інформації про розгляд його заперечень щодо розміру страхової виплати, посилаючись на певне рішення центрального офісу про необхідність проведення незалежної експертизи. 25.03.2025 відповідач надіслав лист, відповідно до якого сума матеріального збитку згідно з проведеною оцінкою, з врахуванням зносу на запчастини і ПДВ, становить 101 830,56 грн. 31.03.2025 під час чергової комунікації телефоном представник відповідача повідомив, що попередні пропозиції суми страхового відшкодування були надані позивачу без факту подання ним заяви про страхову виплату. Вказав, що надав відповідачу письмову заяву про страхову виплату із супровідним листом, в якому детально обґрунтував передбачені чинним законом № 3720 підстави, порядок і розміри належної йому страхової виплати у розмірі 160 000,00 грн. з урахуванням рахунку-фактури авторизованого СТО №1188 від 24.01.2025, та в межах фактичного страхового ліміту полісу ОСЦПВ винуватця ДТП. Після скарги позивача на гарячу лінію СГ «ТАС» щодо факту затягування страховиком прийняття рішення про страхову виплату, 05.05.2025 відповідач надіслав лист, в якому повідомив про розмір страхової виплати. Зокрема за результатами проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5», н.з. НОМЕР_2 , відповідачем АТ «СГ «ТАС» замовлено автотоварознавче дослідження, виконане суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 . Так, матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 , згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку № 82013 від 18.02.2025 становить 168 931,49 грн. без ПДВ, в тому числі: вартість замінених складових 139793,61 грн.; вартість робіт 12912,00 грн.; вартість матеріалів 16225,88 грн. На підставі викладеного, належна позивачу сума страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн., перерахована на реквізити, вказані у заяві про виплату страхового відшкодування. Вказав, що рішення відповідача від 05.05.2025 щодо страхової виплати щодо ДТП, яка мала місце 12.01.2025, базується на нечинному Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. На обґрунтування цього рішення відповідач зазначає, що нормами абз. 6 п. 6 Розділу VI Закону № 3720 встановлено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Диспозицією правової норми, що зазначена у абз. 2 п. 6 Розділу VI Закону №3720 «поширюються вимоги цього Закону» слід розуміти як застосування норм такого Закону. З огляду на зазначені норми законодавства, у разі, якщо договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладено 31.12.2024 (до 01.01.2025 дати введення у дію Розділів І -V та пунктів 4 та 6 Розділів VI Закону № 3720 та дати втрати чинності Закону №1961), то на такі договори страхування не можуть поширюватися положення Закону №3720, що регулюють питання укладення договорів страхування. Загальними умовами договору (полісу) № ЕР 226173864 від 31.12.2024 передбачено, що цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Договір) діє …на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, з урахуванням набрання чинності 01.01.2025 договором № ЕР 226173864 від 31.12.2024, цей Договір з моменту набрання ним чинності 01.01.2025, діє безумовно на умовах, встановлених Законом № 3720, що набрав чинності 01.01.2025. Отже, тільки на поліси, що укладені та набрали чинності не пізніше 31.12.2024, поширюються вимоги чинного на той час закону № 1961 від 01.07.2004. Частина 5 Прикінцевих та перехідних положень цього, чинного на момент виникнення зобов`язань відповідача, закону, введеного в дію 01.01.2025, встановила значно більший ліміт страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб, зокрема з дня введення в дію цього закону 250 тисяч гривень на одну потерпілу особу. Вищезазначене підтверджує, що договір № ЕР 226173864 від 31.12.2024 в частині ліміту страхової виплати за шкоду, заподіяну майну (160 000 грн.) не відповідає імперативним нормам чинного законодавства, отже в цій частині щодо зобов`язань страховика підлягає застосуванню норма Закону, а не договору. Тому, з урахуванням невідповідності розміру страхового ліміту полісу № ЕР 226173864, чинного з 01.01.2025, за шкоду заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна у розмірі 160 000,00 грн., вимогам чинного з 01.01.2025 Закону № 3720 від 21.05.2024, зокрема в частині встановленого цим Законом граничного розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна, у розмірі 250 000,00 грн., з метою захисту порушених страховиком моїх прав і законних інтересів позивач заявив про свою згоду на страхову виплату в повному розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна - 195 760,00 грн. в межах ліміту 250 000,00 грн., передбаченого Законом № 3720. Враховуючи факт перерахування відповідачем на рахунок авторизованої СТО не погодженої з позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн., що є порушенням вимог Закону № 3720 та п.18.10 Загальних умов страхового продукту, затверджених наказом Голови Правління АТ «СГ «ТАС» №341/ГО/заг від 30.12.2024, введених в дію 01.01.2025, а також з урахуванням вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна згідно з уточненим рахунком-фактурою авторизованого СТО, що станом на 06 червня 2025 року складає 195 760,00 грн., позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на його користь недоплаченої за чинним законом суми страхової виплати у розмірі: 93 929,44 грн (195 760 грн 101 830,56 грн).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримав з підстав, що викладені в такому та відповіді на відзив. Зокрема, зміст зобов`язань страховика перед позивачем деталізує ч. 2 ст. 27 чинного станом на 01.01.2025 закону №3720, ставлячи перед страховиком вимогу, за якою витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який існував до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Розмір вартості такого відновлювального ремонту, визначений рахунком-фактурою авторизованої СТО, та станом на момент звернення з позовом до суду, становить 195 760,00 грн. Зважаючи на розмір страхової виплати, не погоджений з позивачем, але перерахований відповідачем на рахунок авторизованого СТО в сумі 101 830,56 грн, яка не відповідає вартості відновлювального ремонту, то недоплачена відповідачем за чинним законом страхова виплата становить 93 929,44 грн. Відзив не містить пояснень щодо мотивів неврахування відповідачем рахунку-фактури авторизованого СТО № 1183 від 24.01.2025, складеного за результатами дефектування пошкодженого автотранспорту, що відбулося 24.01.2025, про яку у відзиві лише згадується, що 31.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про страхову виплату, в якій просив виплатити на рахунок ТЗОВ «Ілта Львів» суму в розмірі 160 000, грн., з урахуванням рахунку фактури № 1183 від 24.01.2025. Вказав, що при прийнятті рішення про суму виплати (додаток 1 до Страхового акту № 11329/57/925 від 30.04.2025 «Розрахунок суми страхового відшкодування») відповідач застосував «коефіцієнт зносу замінених складових 0,48»), що значно зменшило розмір визначеної ним страхової виплати. Розрахунок суми страхового відшкодування, долучений до Страхового акту № 11329/57/925 від 30.04.2025, посилаючись на Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 82013 від 18.02.2025 СОД ОСОБА_3 , також містить недостовірну інформацію щодо строку експлуатації належного позивачу пошкодженого автомобіля, яка згідно з цим Звітом становить 5,25 років, що не відповідає даним технічного паспорта на належний позивачу автомобіль. Відповідно до припису ст.27 Закону № 3720, за результатами акта огляду транспортного засобу, складеного 17.01.2025 представником страховика, зазначено, що «ТЗ потребує додаткового огляду в умовах СТО з розборкою» та за результатами дефектування пошкодженого транспортного засобу 24.01.2025 у присутності представника страховика авторизованою СТО було надано рахунок-фактуру №1183 із зазначенням розміру витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Відповідач, приймаючи Рішення про страхову виплату, зазначену в Страховому акті № 11329/57/925 від 30.04.2025, маючи отриману від мене рахунок-фактуру авторизованого СТО № 1183 від 24.01.2024 з визначенням вартості відновлювального ремонту відповідно до вимог ст. 27 чинного Закону № 3720, всупереч цьому замовив проведення автотоварознавчого дослідження в СОД ОСОБА_3 для визначення вартості відновлювального ремонту. Мотиви такого рішення відповідач у відзиві не пояснює. При цьому зазначає для СОД ОСОБА_3 як підставу надано неправдиву інформацію щодо нібито факту його доручення на проведення такого дослідження (як це зазначено у Звіті № 82013 від 18.02.2025 р. СОД ОСОБА_3 , доданому відповідачем до відзиву). Отже, жодного «доручення» відповідачу на проведення «автотоварознавчого дослідження» позивач не надавав. Зауважив, що Закон №3720, як нормативний акт в цілому, набрав чинності 20.06.2024. Положення цього закону введені в дію 01.01.2025 у повній відповідності до п.1 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень, за якими "Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року". Отже закон №3720 набрав чинності 20.06.2024. Поліс ЕР 226173864 укладений 31.12.2024 після набрання чинності цим законом та набрав чинності 01.01.2025 після введення в дію цього закону. Відтак, аргументи відповідача щодо відсутності підстав для застосування закону № 3720 до страхової справи за ДТП, що мала місце 12.01.2025, помилкові. Також вказав, що відповідно до п.27.3. затверджених наказом Голови Правління АТ «СГ «ТАС» (наказ №341/ГО/заг від 30.12.2024р.) Загальних умов страхового продукту, введених в дію 01.01.2025 (а отже чинних на момент ДТП та на момент прийняття рішення страхувальником по страховому випадку), «Якщо в межах Загальних умов страхового продукту та діючої редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» будуть виявлені розбіжності чи відсутність норм, переважаюче право має Закон».

Представник відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав, наведених в заявах по суті спору. Зокрема, 31.12.2024 АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_4 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP/226173864, яким було забезпечено цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу MEGANE SCENIC, номерний знак НОМЕР_1 . Згідно з полісом № НОМЕР_3 , страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн. Розмір франшизи 0 грн. Строк дії Договору з 01.01.2025 00:00 по 31.12.2025 23:59 включно. 12.01.2025 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «Сitroen С5 Aircross», н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням винуватця ДТП ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб отримав пошкодження. 17.01.2025 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання ДТП, в якій виклав її обставини, та надав копії необхідних документів. Після цього, працівником відповідача проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено відповідний акт огляду, в якому зафіксовано перелік пошкоджень транспортного засобу. Згідно зі звітом №82013 18.02.2025 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження КТЗ «Citroen C5 Aircross», р.н НОМЕР_4 , станом на момент ДТП, без врахування ВТВ: з урахуванням ПДВ на запасні частини, складає 101 830,56 грн. 31.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про страхову виплату, в якій просив виплатити, на рахунок ТОВ «Ілта Львів», страхову виплату в розмірі 160000 грн., з урахуванням рахунку фактури №1183 від 24.01.2025. Після чого, відповідачем було складено страховий акт № 11329/57/925 від 30.04.2025, яким прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 101 830,56 грн відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку СОД ОСОБА_3 № 82013 від 18.02.2025. Така сума була перерахована згідно з наданими реквізитами, що позивачем не оспорюється. В позовній заяві зазначено, що позивач не погоджується із позицією відповідача, згідно з якою страховий випадок, який мав місце 12.01.2025, регулюється нормами не чинного з 01.01.2025 закону №3720, а закону № 1961 від 01.07.2004 р. Із таким твердженням позивача відповідач не погоджується. Звертає увагу на те, що правовідносини обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виникли не з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, чи з моменту початку дії договору, як на цьому наголошує позивач, а з моменту укладення Полісу EP 226173864 від 31.12.2024, так як саме 31.12.2024, тобто ще до набрання чинності положеннями Закону № 3720, відповідач і страхувальник узгодили умови вказаного полісу та уклали його. Строк дії договору хоча починає свій перебіг 01.01.2025, але був укладений 31.12.2024 р., на умовах ще діючого на момент його укладення Закону № 1961-IV, тому й до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню положення закону № 1961-IV, який діяв на момент укладення відповідного Полісу. Отже, виплативши страхове відшкодування, керуючись положеннями закону № 1961- IV, чинного на момент укладення відповідного Полісу, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем. Зауважив, що згідно з абз. 1, 2 п. 6 Розділу VI Закону №3720 Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Вищевказане положення регламентує сукупність умов, за яких на Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поширюються положення Закону № 3720, а саме: Договори мають бути укладені після введення Закону № 3720 в дію, Договори мають набрати чинності після введення Закону №3720, в дію. Натомість, договори що були укладені до введення в дію Закону №3720, продовжують діяти на умовах що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Поліс EP 226173864 укладено 31.12.2024, а тому такий діє на умовах, які ним визначені. Відповідач вважає, що оскільки, Поліс EP 226173864, укладено 31.12.2024 р., то й застосуванню стосовно врегулювання страхового випадку підлягають положення Закону № 1961-IV, згідно зі ст. 29 якого, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Розмір збитку визначено на підставі автотоварознавчого дослідження (експертизи), як це визначено нормами діючого на момент укладення Полісу EP 226173864 - Закону 1961-IV. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами).Таким чином, вищевказані норми законодавства жодним чином не суперечать ст. 58 Конституції України, а лише визначають дію положень цього Закону, на страхові випадки, що настали виключно за договорами страхування, які набрали чинності після введення в дію цього Закону. Висновок позивача про те що, суд під час розгляду справи повинен застосовувати той нормативно-правовий акт, який набрав чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення відповідних спірних правовідносин, не враховує всю специфіку виникнення правовідносин з приводу страхування, оскільки відповідний Договір страхування був укладений в період дії Закону 1961-IV, який втратив чинність 01.01.2025. Виходячи із доводів позивача, випливає, що, якщо страховий випадок стався після 01.01.2025 після введення в дію Закону № 3720, то немає жодного значення, коли був укладений поліс ОСЦПВ. Такий висновок є помилковим, оскільки суперечать нормам законодавства, та засадам цивільного права, таким як справедливість, та розумність.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Закону України «Про страхування» (в редакцій, чинній з 01.01.2025) страховик за договором страхування зобов`язаний: 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону.

Статтею 94 Закону України «Про страхування» (в редакцій, чинній з 01.01.2025) визначено, що страхова сума може бути встановлена за окремим об`єктом страхування, страховим випадком, групою страхових випадків, договором страхування в цілому. Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. У договорі страхування в межах страхової суми можуть визначатися ліміти відповідальності страховика за окремим об`єктом страхування, страховим ризиком або страховим випадком, групою страхових ризиків та/або страхових випадків тощо. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості майна за цінами і тарифами, що діють на день укладення договору страхування або внесення змін до такого договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування. Страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України. Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування. Якщо майно застраховано у кількох страховиків і загальна страхова сума перевищує дійсну вартість майна, страхова виплата, що виплачується всіма страховиками, не може перевищувати дійсну вартість майна. При цьому кожний страховик здійснює виплату пропорційно до розміру страхової суми за укладеним ним договором страхування.

Згідно ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

20.06.2024 набрав чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025, та на підставі набрання чинності якого втратив чинність попередній Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV.

Відповідно до ч. 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX від 20.06.2024, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як видно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226173864, датою початку дії такого визначено 01.01.2025, страховий випадок мав місце 12.01.2025, відтак до спірних правовідносин щодо страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів необхідно застосовувати положення Закону України № 3720-IX від 21.05.2024, який введено в дію саме з 01.01.2025.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані серед іншого з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених зазначеним вище законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Встановлено, що ОСОБА_2 12.01.2025 о 17:00 год на вул. Стрйська,179 у м. Львові, керуючи автомобілем «Рено», н.з. НОМЕР_5 .В., не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався попереду у попутному напрямку, за наслідками чого транспортний засіб «Мазда», д.н. НОМЕР_6 , здійснив інерційний рух вперед та зіткнувся з автомобілем «Сітроен», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 , порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУАП.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.01.2025 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як видно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , автомобіль марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 .

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226173864.

Так, 17.01.2025 позивач ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

24.01.2025 на підставі заяви ПрАТ «СГ «ТАС» оцінювачем ОСОБА_6 складено протокол огляду транспортного засобу №80144 «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , підписаний власником ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку-фактури №1183 від 24.01.2025, складеного авторизованим сервісним центром «Citroen» ТОВ «Ілта Львів», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , позивача становить 188955, 90 грн.

Відповідно до наряду-замовлення №1188 від 24.01.2025 за складання калькуляції про проведення дефектовки транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , позивачем сплачено ТОВ «Ілта Львів» 1800 грн.

На підставі заяви позивача про страхову виплату, звіту про визначення вартості матеріального збитку №82013 від 18.02.2025, страхового акту №11329/57/925 від 30.04.2025 та розрахунку до такого, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 101830,56 грн, що підтверджується платіжною інстукцією №34948 від 02.02.2025.

При зверненні до суду позивач зазначив, що визначений ПрАТ «СГ «ТАС» розмір страхового відшкодування є необґрунтованим, оскільки такий з ним не узгоджувався та є недостатнім для відновлення транспортного засобу.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №82013 від 18.02.2025 вартість відновлювального ремонту КТЗ «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом становить 168 931,49 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 станом на 12.01.2025 без врахування ВТВ складає 101 830,56 грн.

Так, ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з листом, в якому обґрунтував передбачені чинним Законом України №3720 підстави, порядок і розміри належної йому страхової виплати 160000 грн, з урахуванням рахунку-фактури авторизованого СТО №1188 від 24.01.2025 та у межах фактичного страхового ліміту полісу ОСЦПВ.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226173864 страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн, розмір франшизи становить 0 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту передбаченого Законом України № 3720-IX від 21.05.2024.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме абз. 1 п.п. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень, до введення в дію частини другої статті 14 цього Закону розмір страхової суми становить за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб: з дня введення в дію цього Закону 250 тисяч гривень на одну потерпілу особу та 1,25 мільйона гривень на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб.

Відповідно до п.12.2.1. Загальних умов страхового продукту «Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затверджених ПрАТ «СГ «ТАС» та введених в дію з 01.01.2025, внутрішній договір страхування набирає чинності з дати і часу початку строку його дії, визначених у такому договорі, але не раніше дати і часу внесення запису про такий договір до Єдиної централізованої бази даних, та припиняється о 24 годині дати, визначеної таким договором як дата припинення строку дії договору.

Пунктом 27.3 Загальних умов страхового продукту «Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що якщо в межах Загальних умов страхового продукту та діючої редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» будуть виявлені розбіжності чи відсутність норм, переважаюче право має Закон».

Такими чином, сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем у розмірі 101 830,56 грн, є меншою за ліміт страхового відшкодування, який визначений законодавством (250000 грн) та залишок невідшкодованого відновлювального ремонту (93929,44 грн) теж є меншим за цей ліміт. Відтак, ліміт страхової виплати 160 000 грн не може обмежувати розмір відшкодування, яке підлягає виплаті в межах 250 000 грн, який передбачено чинним Законом № 3720-IX від 21.05.2024.

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Згідно з п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 3.9 Методики передбачено, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів. 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , рік випуску автомобіля 2019, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (12.01.2025) строк експлуатації такого автомобіля не перевищував 7 років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Натомість, доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно автомобіля позивача матеріали справи не містять.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , при визначенні розміру страхового відшкодування.

Разом з тим, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що, на переконання суду, є безпідставним.

З огляду на викладене, при визначенні розміру заподіяної шкоди суд виходить із вартості відновлювального ремонту автомобіля «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , згідно із сумою 188955,90 грн., яка вказана у рахунку, сформованому авторизованим сервісним центром «Citroen» ТОВ «Ілта Львів» №1183 від 24.01.2025.

Суд не бере до уваги покликання позивача на вартість відновлювального ремонту, який становить 195760 грн, згідно з уточненим рахунком-фактурою, оскільки позивач під час листування з відповідачем до моменту звернення з позовом до суду неодноразово та послідовно заявляв вимогу на суму 188955,90 грн згідно з рахунком-фактурою №1183 від 24.01.2025, просив врахувати саме цю суму як розмір збитків.

При цьому, обидва надані позивачем рахунки-фактури з різною загальною сумою містять аналогічні номер та дату - №1183 від 24.01.2025, що є неможливим. Разом з тим, рахунок-фактура на суму 195760,60 грн не узгоджується з жодними іншими матеріалами справи та судом не доведено необхідності уточнення попередньої загальної суми, яка була визначена у розмірі 188955,90 грн.

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.01.2025, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» витрат на відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , у розмірі 87125,34 грн., що становить різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю страхового відшкодування відповідно до рахунку №1183 від 24.01.2025, а також понесених позивачем витрат за проведення дефектовки та складання калькуляції у розмірі 1800 грн.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1146,64 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошеноповне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 08.10.2025.

Керуючись статтями 2, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 247, 263 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Берестейська, 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 87125, 34 грн., витрати, пов`язані із вартістю дефектовки та складання калькуляції, у розмірі 1800 грн., а всього 88925,34 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 34 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Берестейська, 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) гривень 34 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 08.10.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО