Справа № 541/3622/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

09 жовтня 2025 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ГРАНД СТАР АГРО» про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю із Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 , ФГ «ГРАНД СТАР АГРО» про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості в розмірі 286513,92 грн.

Разом з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій із належним відповідачу ОСОБА_1 майном у вигляді житлового будинку, двох земельних ділянок та автомобіля.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтував тим, що сума заборгованості відповідачів перед позивачем є значною та в разі задоволення позовних вимог її стягнення може бути здійснено тільки за рахунок нерухомого майна, належного відповідачам. Разом з тим відповідачі мають необмежену можливість здійснити відчуження даного майна.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В супереч обов`язку доказування позивачем не надано жодних документів щодо вартості (навіть орієнтовної) належних відповідачу двох земельних ділянок, житлового будинку та автомобіля.

Також позивач не навів переконливих доводів чому для забезпечення позову ним обрано саме ці об`єкти нерухомого та рухомого майна відповідача.

Так, згідно отриманої судом відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1870965 від 09.10.2023 відповідачу ОСОБА_1 належить 3 земельні ділянки та 2 житлові будинки, що розташовані в с. Стасі Полтавського району та с. Великий Перевіз Миргородського району Полтавської області.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру транспортних засобів № 1871377 відповідачу ОСОБА_1 також належить три транспортні засоби (Mitsubishi Lancer Evolution, 2009 р.в., Ford Transit Connect, 2006 р.в., Volkswagen Transporter 2000 р.в.).

Отже, за відсутності даних про вартість майна відповідача ОСОБА_1 , наведеного в заяві про забезпечення позову є незрозумілим чому представник позивача обрав для забезпечення позову лише окреме майно відповідача, зокрема нерухоме майно за наявності у відповідача рухомого майна, вартість якого на думку суду однозначно перевищує ціну позову.

У своїй постанові від 25 вересня 2019 року (справа № 320/3560/18) Верховний Суд вказав, що «відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову».

На думку суду наведені позивачем доводи, що відповідач може реалізувати належне йому майно з метою ухилення від виконання рішення суду має лише характер припущень та жодними доказами не підтверджується.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед АТ «МЕГАБАНК» (первісний кредитор) виникла ще у листопаді 2022 року. Тобто відповідач мав достатньо часу та можливостей для відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна, якщо б дійсно мав намір ухилитись від погашення даної заборгованості на підставі майбутніх судових позовів. Однак жодних дій в цьому напрямку він не вчинив.

Суд також звертає увагу, що співвідповідачем у справі виступає Фермерське господарство «ГРАНД СТАР АГРО» (поручитель за кредитним договором) засновником та керівником якого є ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що кредитну заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку, виконання відповідного судового рішення можливо також за рахунок майна фермерського господарства.

Таким чином, суд не вбачає наявності фактичних даних, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, доводи позивача в частині необхідності застосування заходів забезпечення позову на даній стадії розгляду справи є лише припущеннями, а обґрунтованих підстав для застосування таких засобів судом не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 149-154, 260-251, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» про забезпечення позову відмовити.

Копії ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.С. Сиволап