Справа № 372/3260/25
Рішення

Іменем України

"07" жовтня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

представника позивача адвоката Неселовської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради (Ставівського старостинського округу), третя особа: Державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л.І. про визнання права власності на спадкове майна, -

встановив:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на: житловий будинок за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи позов наступним.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» підкреслив, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини:

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відтак, вона, ОСОБА_1 , звертається з позовом до Кагарлицької міської ради (Ставівського старостинського округу), третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору - Державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л.І. про визнання права власності на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 липня 2023 року, актовий запис № 12287.

Юридичний факт її родинних зв`язків з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 08.01.1955 року, згідно з яким її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав

та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

01 серпня 1998 року її мати склала заповіт , що все майно де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що було належати їй на день її і на що вона за законом матиму право заповідає: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцями є:

ОСОБА_1 , (донька спадкодавця); ОСОБА_4 , (син спадкодавця) та ОСОБА_3 , (чоловік спадкодавця).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Син ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №525 від 04.04.2003 року.

Отже, спадкоємицею є ОСОБА_1 та інших спадкоємців не має.

Статтею 1218 ЦК України унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті.

Після смерті ОСОБА_2 ., залишилось нерухоме майно: у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 56,6 кв.м.

25 жовтня 2023 року було відкрито спадкову справу за померлою, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

01 липня 2024 року державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачовою Л.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з частки житлового будинку за АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності у спадкодавця на житловий будинок.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки, у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, підставами для відмови в оформленні спадкових прав Позивача на вказане нерухоме майно стали наступні обставини: «Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України станом на 12.03.2012 р., зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012 р. аз № 282/20595»; «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві...».

Стаття 1278 ЦК України встановлює, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Оригіналів документів, що підтверджує право власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вищевказане спадкове майно у спадкоємиці немає.

В межах спадкового провадження державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачовою Л.І. було отримано запит №45 від 23.04.2024р. від КП КОР «Київське обласне БТІ», що станом на 29.12.2012 року на вищевказаний житловий будинок право власності не зареєстровано.

У позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Разом з тим, за життя ОСОБА_2 , набула права власності, однак не зареєструвала.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , що підтверджується наступними доказами та відповідні копії документів додалися:

Витяг з погосподарських книг виконкому Кагарлицької міської ради Ставівського старостинського округу, що власник ОСОБА_2 .

Акт від 11.09.2007р. про розташування житлового будинку та господарських споруд, забудовник ОСОБА_2 .

Рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації на забудований житловий будинок.

Будівельний паспорт на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд.

Довідка № 257 від 19.07.2024 р., що померла ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Технічний паспорт на житловий будинок від 12.02.2024 р.

Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Таким чином, фактична відсутність оригіналу правовстановлюючого документу житловий будинок та імперативні приписи п. 4,15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зареєстрованого Міністерством юстиції України за № 282/20595 та ст. 49 Закону України «Про нотаріат» - позбавили можливості державного нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приписами ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування»: «Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності».

Отже, для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Іншим шляхом, ніж звернення до суду з даним позовом, вона, ОСОБА_1 , позбавлена можливості захистити своє майнове право на спадщину після смерті її матері.

Інформація, викладена у даній позовній заяві, підтверджується матеріалами спадкової справи №71451953, відкритою нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Градовою Л.І. після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позов повинен містити попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку зі розглядом справи.

Відтак щодо переліку судових витрат у даному випадку це сплата судового збору в розмірі 1212 грн. 20 коп. на підставі пп.2 п.2. ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Представник відповідача в особі - Кагарлицької міської громади на судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про отримання судової повістки. Заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши представника позивача, який не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 липня 2023 року, актовий запис №12287.

Юридичний факт родинних зв`язків позивача ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 08.01.1955 року, згідно з яким її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

01 серпня 1998 року мати позивача склала заповіт, що все майно де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що було належати їй на день її і на що вона за законом матиму право заповіла: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцями є:

позивач ОСОБА_1 , (донька спадкодавця); ОСОБА_4 , (син спадкодавця) та ОСОБА_3 , (чоловік спадкодавця).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Син ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №525 від 04.04.2003 року.

Отже, спадкоємицею майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та інших спадкоємців не має.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

25.10.2023 р. позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини через нотаріуса першої київської державної нотаріальної контори та Кагарлицькою районною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

01 липня 2024 року державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачовою Л.І було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з частки житлового будинку за АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності у спадкодавця на житловий будинок.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У зв`язку з відкриттям спадщини позивач у порядку передбаченого ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об`єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується листом нотаріуса.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради (Ставівського старостинського округу), третя особа: Державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л.І. про визнання права власності на спадкове майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.10.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко