Справа № 307/3257/23
Провадження № 2/307/643/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Дубівського споживчого товариства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Дубівське споживче товариство звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги представник мотивує тим, що у відповідності до свідоцтва про право колективної власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 19.06.2006 року, виданого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Дубівське споживче товариство набуло права власності на будівлю торгового комплексу, розташовану по АДРЕСА_1 . Право власності Дубівського споживчого товариства на будівлю торгового комплексу, розташовану по АДРЕСА_1 , було зареєстровано у Тячівському районному підприємстві технічної інвентаризації у реєстровій книзі 3 юр.ст.285 під реєстровим номером 09 від 19.06.2006 року Згідно технічної інвентаризації нерухомого майна - будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , на момент реєстрації права власності, загальна площа будівлі становила 1382,7 кв.м. Надалі, на підставі договору купівлі-продажу 23/100 частини торгового комплексу від 11.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бондар Е.Ш., зареєстрованого в реєстрі за №4307, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_3 придбала вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 кв.м., з яких: на першому поверсі будівлі приміщення з №1 по №6 включно та з №8 по №12 включно, площею 155,0 кв.м.; на другому поверсі приміщення з №39 по №43 включно, площею 169,4 кв.м. Укладенню зазначеного договору передувало вчинення дій, пов?язаних із прийняттям рішення правлінням та зборами уповноважених членів Дубівського споживчого товариства про надання згоди на продаж частини будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 кв.м., визначення балансової вартості майна, проведення аукціону з продажу майна. А саме, згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №21 від 07.11.2005 р. було надано дозвіл на продаж частини будівлі торгового комплексу, розміщеного в АДРЕСА_1 , яка знаходиться на І-му та II-му поверхах із західної сторони будівлі, загальною площею 324,4 кв.м. Рішенням зборів уповноважених членів Дубівського споживчого товариства від 21.02.2006 року затверджено постанову правління №21 від 07.11.2005 року, підтверджено рішення зборів уповноважених протокол №l від 15 червня 2004 року про надання дозволу на продаж частини будівлі торгового комплексу, яка знаходиться на І-му та II-му поверхах із західної сторони будівлі, загальною площею 324,4 кв.м., розміщені за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з витягом із постанови зборів уповноважених членів Дубівського споживчого товариства від 14.03.2006 року надано дозвіл на продаж частини торгового центру с. Калини Дубівського споживчого товариства. Відповідно до постанови правління Закарпатської обласної спілки споживчих товариств №299 від 27.12.2006 року дозволено правлінню Тячівської райспоживспілки продати з аукціону частину будівлі торгового комплексу Дубівського споживчого товариства, розміщеного в АДРЕСА_1 , площею 324,4 кв.м.; Згідно з актом від 10.11.2006 року проведено обстеження частини будівлі торгового комплексу, загальною площею 324,4 кв.м., розміщеної в АДРЕСА_1 . Згідно з розрахунком Дубівського споживчого товариства визначено балансову вартість частини будівлі торгового комплексу, розміщеного в АДРЕСА_1 , яка знаходиться на I-му та II-му поверхах із західної сторони будівлі. Згідно з протоколом засідання аукціонної комісії по продажу частини будівлі торгового комплексу с. Калини Дубівського споживчого товариства від 20.04.2007 року було проведено продаж на аукціоні частини будівлі торгового комплексу с. Калини, площею 324,4 кв.м., розміщеного в АДРЕСА_1 . З метою оформлення договору купівлі-продажу 23/100 була виготовлена довідка-характеристика Тячівського РПТІ №511 від 17.04.2007 року. Згідно з договором купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 23.04.2007 року відповідачка ОСОБА_3 придбала частину будівлі торгового комплексу, загальною площею 324,4 кв.м. розміщеного в АДРЕСА_1 . За актом приймання-передачі основних засобів від 14.05.2007 року Дубівське СТ передало, а відповідачка ОСОБА_1 прийняла 23/100 частини будівлі торгового комплексу, загальною площею 324,4 кв.м., розміщеної в АДРЕСА_1 . Зазначеними документами чітко визначено і конкретизовано, що об?єктом продажу є частина будівлі торгового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , площею 324,4 кв.м., що повністю узгоджується з умовами договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року №4307. Надалі, на підставі договору купівлі-продажу 5/100 частини торгового комплексу від 18.06.2009 року, посвідченого нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бондар Е.Ш., зареєстрованого в реєстрі за №3769, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_1 придбала вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 . загальною площею 72,9 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні будівлі торгового комплексу. Укладенню зазначеного договору передувало вчинення дій, пов?язаних із прийняттям рішення правлінням та зборами уповноважених членів Дубівського споживчого товариства про надання згоди на продаж частини будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 . загальною площею 72,9 кв.м., визначення балансової вартості майна, проведення аукціону з продажу майна. А саме, згідно з витягом з протоколу зборів уповноважених пайовиків Дубівського споживчого товариства від 17.10.2008 року надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. Згідно з постановою правління Закарпатської обласної спілки споживчих товариств №74 від 16.03.2009 року надано попередню згоду правлінню Тячівської райспоживспілки продати з аукціону основні засоби Дубівського споживчого товариства, а саме: частину підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 72,9 кв.м. у АДРЕСА_1 . Згідно з постановою правління Тячівської районної спілки споживчих товариств №18 від 17.02.2009 року надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу «Калини» по ціні не нижче балансової вартості через аукціон. Згідно з витягом з постанови зборів Ради Тячівської райспоживспілки від 11.11.2008 року надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу «Калини» Дубівського СТ. Протоколом комісії Дубівського споживчого товариства по встановленню початкової конкурсної ціни від 19.03.2009 року встановлено початкову конкурсну ціну частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 72,9 кв.м. для продажу через аукціон 25000 грн. Згідно з протоколом засідання аукціонної комісії по продажу частини підвального приміщення торгового комплексу «Калини» Дубівського СТ від 28.04.2009 року підтверджено продаж частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , розміщеного в АДРЕСА_1 , на аукціоні за ціною 28250 грн. ОСОБА_1 . Довідкою правління Дубівського споживчого товариства №53 від 27.11.2008 року стверджено, що частина підвального приміщення торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. віднесена до подільної частини кооперативного майна споживчої кооперації, не знаходиться в податковій заставі та зареєстрована в електронному реєстрі об?єктів нерухомого майна визначеного до продажу. Згідно з договором купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 05.05.2009 року було здійснено продаж частини підвального приміщення торгового центру «Калини», розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. відповідачці ОСОБА_1 . Зазначеними документами чітко визначено і конкретизовано, що об?єктом продажу є частина будівлі торгового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , площею 72,9 кв.м., що повністю узгоджується з умовами договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року №3769 Надалі, на підставі договору купівлі-продажу 72/100 частини торгового комплексу від 30.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В., зареєстрованого в реєстрі за №865, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_1 придбала вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 290,3 кв.м., а саме підвальне приміщення площею 199,8 кв.м., терасу площею 80,0 кв.м., сходи площею 10,5 кв.м. Укладенню зазначеного договору передувало вчинення дій, пов?язаних із прийняттям рішення правлінням та зборами уповноважених членів Дубівського споживчого товариства про надання згоди на продаж частини будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 . загальною площею 290,3 кв.м., визначення балансової вартості майна. А саме, згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №30 від 19.09.2012 року надано дозвіл на продаж тераси площею 90,5 кв.м. у торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №31 від 19.09.2012 року надано продаж підвального приміщення, площею 199,8 кв.м. у торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з Витягом із протоколу зборів уповноважених членів Дубівського споживчого товариства від 19.09.2012 року надано дозвіл на продаж підвального приміщення та тераси торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою правління Дубівського споживчого товариства №37 від 19.09.2012 року визначено балансову вартість тераси в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою правління Дубівського споживчого товариства №38 від 19.09.2012 року визначено балансову вартість підвального приміщення в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначеними документами чітко визначено і конкретизовано, що об?єктом продажу є частина будівлі торгового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з підвального приміщення площею 199,8 кв.м. та тераси площею 90,5 кв.м., що разом складає 290,3 кв.м., що повністю узгоджується з умовами договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року №865. Таким чином, після укладення договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року за №3769, договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року за №865, з власності Дубівського споживчого товариства вибули приміщення торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею: 324,4 кв.м. (за договором від 11.05.2007 року №4307) + 72,9 кв.м. (за договором від 18.06.200 9року №3769) + 290,3 кв.м. (за договором від 30.07.2013 року №865) = 687,6 кв.м. Крім цього, відповідно до державного акту на право постійного користування землею II-ЗК №001767 від 26.11.1998 року, у постійному користуванні Дубівського споживчого товариства знаходиться, серед іншого, земельна ділянка. площею 0,207 га, розташована по АДРЕСА_1 для обслуговування торгового комплексу. На підставі зазначеного державного акту на замовлення Дубівського споживчого товариства розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за результатами якої 12.04.2018 року у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Проте, у жовтні 2021 року Дубівському споживчому товариству стало відомо про те, що відповідачка ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м. А саме, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 53647920 від 18.08.2020 року, вчиненого державним реєстратором Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем, за відповідачкою ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загального площею 1382,7 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року, та договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року (номер запису про право власності 37797338 від 14.08.2020 р.) За наслідками звернення Дубівського споживчого товариства до Міністерства юстиції України про перевірку правомірності дій державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем щодо реєстрації права власності на цілу частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України №73/5 від 13.01.2022 року тимчасово блоковано державному реєстратору Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлу Юрійовичу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів. Надалі, Дубівському споживчому товариству стало відомо про те, що відповідно до договору купівлі-продажу №1094 від 12.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М. право власності на 1/1 (одну цілу) будівлю торгового комплексу, загальною площею 1382,7 кв.м., розташованого у АДРЕСА_1 , було набуто відповідачем ОСОБА_4 . Також відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1095 від 12.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., набув право власності на земельну ділянку. площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебувала у постійному користуванні Дубівського СТ на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №001767 від 26.11.1998 року, для обслуговування торгового комплексу. Виходячи з обставин справи, слід дійти висновку про те, що на момент реєстрації за ОСОБА_1 права власності на цілу будівлю торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , правова підстава для реєстрації була відсутня, оскільки права власності на вказану будівлю торгового комплексу у цілій частині відповідачка ОСОБА_1 не набувала з жодних підстав, встановлених законодавством. Договори купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865, не можуть бути підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на цілу частину будівлі торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , площею 1382,7 квадратних метра, оскільки на підставі зазначених договорів з власності Дубівського споживчого товариства вибули приміщення торгового комплексу, загальною площею лише 687,6 квадратних метра, що становить 49/100 частин. Зокрема, за договором купівлі-продажу від 30.07.2013 року за №865 у власність ОСОБА_1 не перейшло 72/100 частин торгового комплексу, оскільки за цим правочином Дубівське Ст продало, а ОСОБА_1 придбало вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, загальною площею 290,3 квадратних метра, що відповідає 21/100 частині будівлі комплексу. Відтак державна реєстрація на підставі договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865 була проведена всупереч вимогам чинного законодавства, а тому наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на зазначене майно у цілій частині. Відповідно до листа Дубівського СТ №25 від 28.07.2022 року торговий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований у АДРЕСА_1 , є власністю Дубівського СТ згідно свідоцтва на право власності № НОМЕР_2 від 19.06.2006 року. Станом на 01.07.2022 року по бухгалтерському обліку числиться 695,1 кв. м. даного комплексу (ресторан на другому поверсі та гастроном на першому поверсі), балансова вартість якого складає 209947 гривень. Відповідно до технічного висновку №23 від 29 липня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , після укладення договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року №4307, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року №3769, договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року №865, у власності Дубівського споживчого товариства залишилась 51/100 (п?ятдесят одна сота) частина будівлі торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 695,1 кв.м.. що складається з наступних приміщень: на І (першому) поверсі: приміщення 7 - сходи площею 18,4 кв.м., 13 - службове приміщення площею 6,0 кв.м., 14 - коридор площею 24,0 кв.м., 15 - службове приміщення площею 3,0 кв.м., 16 - службове приміщення площею 11,9 кв.м., 17 - службове приміщення площею 2,1 кв.м., 18 - службове приміщення площею 9,7 кв.м., 19 - службове приміщення площею 7,0 кв.м., 20 - службове приміщення площею 3,2 кв.м., 21 - коридор площею 29,0 кв.м., 22 - службове приміщення площею 2,6 кв.м., 23 - коридор площею 3,9 кв.м., 24 - службове приміщення площею 7,0 кв.м., 25 - службове приміщення площею 12,0 кв.м., 26 - службове приміщення площею 11,8 кв.м., 27 - службове приміщення площею 6,8 кв.м., 28 - службове приміщення площею 3,7 кв.м., 29 - службове приміщення площею 9,6 кв.м., 30 - службове приміщення площею 3,8 кв.м., 31 - службове приміщення площею 3,2 кв.м., 32 - службове приміщення площею 8,2 кв. м., 33 - коридор площею 6,8 кв.м., 34 - службове приміщення площею 13,6 кв. м., 35 - службове приміщення площею 48,2 кв.м., 36 - службове приміщення площею 114,2 кв.м., 37 - коридор, сходи площею 41,2 кв.м. На ІІ (другому) поверсі: приміщення 38 - коридор площею 33,8 кв.м., 44 - службове приміщення площею 6,0 кв.м., 45 - службове приміщення площею 10,1 кв.м., 46 - службове приміщення площею 1,4 кв.м., 47 - службове приміщення площею 1,4 кв.м., 48 - службове приміщення площею 1,4 кв.м., 49 - коридор площею 40,9 кв.м., 50 - службове приміщення площею 7,1 кв.м., 51 - службове приміщення площею 9,3 кв.м., 52 - службове приміщення площею 6,0 кв.м., 53 - службове приміщення площею 9,5 кв.м., 54 - службове приміщення площею 5,9 кв.м., 55 - службове приміщення площею 12,8 кв.м., 56 - службове приміщення площею 6,3 кв.м., 57 - службове приміщення площею 3,9 кв.м., 58 - службове приміщення площею 35,5 кв.м., 59 - службове приміщення площею 8,5 кв.м., 60 - службове приміщення площею 8,6 кв.м., 61 - службове приміщення площею 7,6 кв.м., 62 - зал площею 122,4 кв.м. У даній правовій ситуації позивачем було відчужено у належний спосіб відповідачці ОСОБА_1 приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 687,6 кв.м., що відповідає 51/100 частин торгового комплексу, і воля позивача на відчуження вказаної частини торгового комплексу була виражена в укладенні договорів купівлі-продажу відповідних частин від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865. В свою чергу, воля власника майна - торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по АДРЕСА_1 споживчого товариства на відчуження відповідачці ОСОБА_1 решти торгового комплексу, що відповідає 49/100 частини об?єкта нерухомого майна та складає площу 695,1 кв.м., була відсутня. Зазначене майно вибуло з власності Дубівського споживчого товариства у незаконний спосіб, не з його волі іншим шляхом, а саме: шляхом незаконної реєстрації права власності на торговий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований по АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_1 без наявності для цього передбачених законодавством підстав. Виходячи з цього, майно підлягає витребуванню від останнього набувача - відповідача ОСОБА_2 на користь позивача з використанням правового механізму, передбаченого ст.388 ЦК України. Виходячи з обставин, за яких відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , почергово набули права власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а також враховуючи ті факти, що відповідачка ОСОБА_1 , під час реєстрації за собою права власності на 1/1 частину будівлі торгового комплексу, усвідомлювала відсутність правових підстав для цього, та відповідач ОСОБА_2 є сином відповідачки ОСОБА_1 , чітко вбачається, що вони діяли недобросовісно, з порушенням прав інтересів Дубівського споживчого товариства. Недобросовісність дій відповідачки ОСОБА_1 , спрямованих на реєстрацію за собою права власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м. та подальшого відчуження об?єкта стверджуються також наступним. Відповідачка ОСОБА_1 у 2017 році мала намір придбати від Дубівського споживчого товариства частину торгового комплексу «Калини», площею 338,4 кв.м., що складає приміщення ресторану. Постановою правління Дубівського споживчого товариства №10 від 10.01.2017 року було надано згоду на продаж без аукціону приміщення, розміщені за адресою АДРЕСА_1 , ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 338,4 кв.м. ОСОБА_1 . Постановою правління Дубівського споживчого товариства №30 від 30.09.2017 року було надано згоду на продаж приміщення ресторану «Калини» згідно поданої заяви ОСОБА_1 . Про наявність цих фактів було відомо відповідачці ОСОБА_1 , оскільки вона є членом правління Дубівського споживчого товариства і її підпис також міститься на вказаних постановах. Проте, подальші дії щодо купівлі-продажу зазначеної частини торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вчинені не були. Крім цього, згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 01.03.2015 року №6 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) відповідачці ОСОБА_1 частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 57,2 кв.м.. складське приміщення, площею 48 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 28.02.2018 року. Згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 02.03.2017 року №2 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) відповідачці ОСОБА_1 частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 219,2 кв.м.. складське приміщення, площею 120,2 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 29.02.2020 року. Згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 02.03.2020 року №6 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) відповідачці ОСОБА_1 частину будівлі, торговою площею 219 кв.м.. складське приміщення, площею 120,2 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 28.02.2023 року. Згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 17.11.2014 року №10 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_6 , що є чоловіком відповідачки ОСОБА_1 , частину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30 кв.м.. складське приміщення, площею 48 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 16.11.2017 року. Згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 01.03.2015 року №7 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_6 , що є чоловіком відповідачки ОСОБА_1 , частину приміщення ресторану «Калини», торговою площею 122,4 кв.м.. складське приміщення, площею 4,2 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 28.02.2018 року. Згідно з договором оренди об`єкта нерухомого майна від 15.01.2018 року №8/9 Дубівським СТ було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_6 , що є чоловіком відповідачки ОСОБА_1 , частину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30 кв.м.. розміщеного в АДРЕСА_1 , строком до 14.01.2021 року. Всі зазначені дії були вчинені після укладення договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865. Тобто, у тому випадку, якщо б відповідачка ОСОБА_1 на підстав зазначених договорів купівлі-продажу набула цілу частину будівлі торгового комплексу, розташованої в АДРЕСА_1 ,, загальною площею 1382,7 кв.м., вона б у такому випадку не зверталась б до Дубівського СТ із заявою про продаж їй приміщень торгового комплексу та не укладала б договори оренди таких приміщень. Зазначені обставини вказують на недобросовісність дій відповідачки ОСОБА_1 щодо реєстрації за собою права власності на цілу частину будівлі торгового комплексу та подальшого відчуження цього майна своєму сину ОСОБА_2 . Крім цього, відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було порушено право Дубівського СТ на постійне користування земельною ділянкою, площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що виникло відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК №001767 від 26.11.1998 року. Оскільки Дубівське СТ володіє землею, площею 0,2 га., кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на праві постійного користування, позивача слід розглядати як титульного володільця земельної ділянки, а отже суб`єкта, що має право звертатися з вимогою про витребування земельної ділянки.

Просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 53647920 від 18.08.2020 року, вчинене державним реєстратором Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем, згідно якого за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , було зареєстровано право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м.; витребувати з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь позивача Дубівського споживчого товариства, код ЄДРОУ - 05391637, приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м., а саме: на І (першому) поверсі приміщення згідно нумерації у технічному паспорті: 7 сходи, площею 18,4 кв.м., 13 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 14 коридор, площею 24,0 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 3,0 кв.м., 16 - службове приміщення, площею 11,9 кв.м., 17 - службове приміщення, площею 2,1 кв.м., 18 - службове приміщення, площею 9,7 кв.м., 19 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 20 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 21 - коридор, площею 29,0 кв.м., 22 - службове приміщення, площею 2,6 кв.м., 23 - коридор, площею 3,9 кв.м., 24 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 25 - службове приміщення, площею 12,0 кв.м., 26 - службове приміщення, площею 11,8 кв.м., 27 - службове приміщення, площею 6,8 кв.м., 28 - службове приміщення, площею 3,7 кв.м., 29 - службове приміщення, площею 9,6 кв.м., 30 - службове приміщення, площею 3,8 кв.м., 31 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 32 - службове приміщення, площею 8,2 кв.м., 33 - коридор, площею 6,8 кв.м., 34 - службове приміщення, площею 13,6 кв.м., 35 - службове приміщення, площею 48,2 кв.м., 36 - службове приміщення, площею 114,2 кв.м., 37 - коридор, сходи, площею 41,2 кв.м.; на ІІ (другому) поверсі приміщення згідно нумерації у технічному паспорті: 38 - коридор, площею 33,8 кв.м., 44 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 45 - службове приміщення, площею 10,1 кв.м., 46 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 47 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 48 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 49 - коридор, площею 40,9 кв.м., 50 - службове приміщення, площею 7,1 кв.м., 51 - службове приміщення, площею 9,3 кв.м., 52 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 53 - службове приміщення, площею 9,5 кв.м., 54 - службове приміщення, площею 5,9 кв.м., 55 - службове приміщення, площею 12,8 кв.м., 56 - службове приміщення, площею 6,3 кв.м., 57 - службове приміщення, площею 3,9 кв.м., 58 - службове приміщення, площею 35,5 кв.м., 59 - службове приміщення, площею 8,5 кв.м., 60 - службове приміщення, площею 8,6 кв.м., 61 - службове приміщення, площею 7,6 кв.м., 62 - зал, площею 122,4 кв.м.; витребувати з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , у постійне користування позивача Дубівського споживчого товариства, код ЄДРПОУ - 05391637, земельну ділянку, площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , солідарно, на користь позивача Дубівського споживчого товариства, код ЄДРПОУ - 05391637, понесені у зв?язку з розглядом цивільної справи справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 25579,46 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шпуганич Василь Петрович подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необґрунтований та таким, що не підлягає до задоволення. Вказує на те, що 11 травня 2007 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №4307. 18 червня 2009 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №3769. та 30 липня 2013 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу, в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. за №865. За договором купівлі-продажу від 12 грудня 2020 року ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбав у власність будівлю торгового центру в АДРЕСА_1 за ціною 1 512 065.00. У описі будівлі зазначено, що така має площу 1382.7 кв. м. Право власності на будівлю продавця підтверджується договором купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 від 11 травня 2007 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №4307; договором купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 від 18 червня 2009 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №3769; договором купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу від 30 липня 2013 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. за №865. Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу та даних Державного реєстру речових прав продавець майна був одноособовим власником будівлі. У відповідача та нотаріуса при укладенні договору не було обгрунтованих сумнівів, що майном розпоряджається неналежний власник. Більше того, з моменту набуття у власність починаючи з 1997 року відповідачка володіла 22/100 частинами будівлі. Аналогічно вказане стосується придбання земельної ділянки, на якій розташована будівля торгового центру, договір купівлі-продажу якої укладався одночасно. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, земельна ділянка перебувала до 2020 року у комунальній власності. Рішенням Калинівської сільської ради Тячівського району від 20 серпня 2020 року за №1142 надано дозвіл ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки, площею 0.20 га в АДРЕСА_1 . За договором купівлі-продажу від 27 вересня 2020 року продавець Калинська сільська рада Тячівського району продала, а ОСОБА_1 придбала за ціною 182120 гривень земельну ділянку, площею 0.20 га, кадастровий номер якої :05:002:0105, в АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі торгового центру. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. за №6401. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У подальшому за договором купівлі-продажу від 12 грудня 2020 року продавець ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбав у власність, земельну ділянку, площею 0.20 га, кадастровий номер якої :05:002:0105, реєстраційний номер нерухомого майна у державному реєстрі речових прав 244 в АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі торгового центру. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально приватним нотаріусом тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М. за №1094. У позові не наведено достатнього обґрунтування щодо витребування від відповідача ОСОБА_2 на користь Дубівського споживчого товариства земельної ділянки. Більше того, земельна ділянка була відчужена не позивачем як власником майна, а представницьким органом територіальної громади с. Калини. У позові не зазначається чи надавав він такий дозвіл на продаж ділянки, якими були дії позивача при відчуження вказаної земельної ділянки. Разом з тим, жодних вимог до відчужувача земельної ділянки Калинівської сільської ради чи її правонаступника не пред?явлено. Вказаний позов відповідач розцінює як цілеспрямоване втручання у право власника на володіння, користування та розпорядження майном. У справі позивач заявив вимогу про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння у постійне користування. Вважають зазначену вимогу таку, що не ґрунтується на вимогах договору та закону та не узгоджується з предметом спору, так як земельна ділянка не перебувала у власності позивача, а тому той не вправі ставити питання про її витребування від законного володільця (набувача). Перебування ділянки у постійному користування позивача не є тотожним перебування її у власності. Відповідач вступила у договірні відносини з власником земельної ділянки представником територіальної громади Калинівською сільською радою, а кошти отримані від реалізації земельної ділянки були перераховані до бюджету сільської ради. Отже, пред?являючи вимогу про скасування рішення державного реєстратора, позивач не довів у чому полягає порушення його прав, помилково зазначив порушення, допущення яких не впливають на суть спору, оскільки реєстраційна дія лише підтвердила наявність у відповідача станом на 18 серпня 2020 року права власності на нерухоме майно на підставі цивільно-правової угоди. Разом з тим, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора не поновлює прав позивача та не захищає таке у належний спосіб. Звертаючись до суду з позовом саме позивач діє недобросовісно, оскільки будучи обізнаним, укладаючи у 2013 році договір купівлі-продажу відповідачу ОСОБА_1 72/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 , ініціює перевірку законності та спір щодо витребування частини майна яке не визначено індивідуально та не являється об?єктом речових прав. Після 2013 року у Державному реєстрі речових прав відсутня інформація про право позивача на частину майна по вищевказаній адресі. Всі реєстраційні дії по переходу права власності на нерухоме майно проводились у 2007, 2009 та 2013 роках, а не у 2020 року реєстратором Паш М.М. як про це зазначає помилково позивач. Посилання позивача на технічний висновок від 28.07.2023 року не підтверджує доводи позивача і не спростовує тієї обставини, що предметом купівлі продажу 30 липня 2013 року була частина майна, а саме 72/100 торгівельного центру в АДРЕСА_1 . Висновок складено особою, яка не має кваліфікації судового експерта з питань користування нерухомим майном. Посилання позивача у позові на наявність після 2013 року договорів оренди нерухомого майна з відповідачкою не має жодного правого зв`язку. Разом з тим, позивач звертаючись з позовом до суду не довів, що мала місце помилка при укладенні договору, що у позивача не було волевиявлення на відчуження нерухомого майна. Надані до позову копії керівних та ревізійних органів позивача слід оцінювати критично з урахуванням фактичних обставин укладення у 2013 році договору, враховуючи те, що позивач має можливість виготовити потрібні для себе рішення та конкретизувати їх зміст, оскільки є їх держателем. Представник вважає, що позбавлення відповідача ОСОБА_2 майна буде непропорційним втручанням у право власності на будівлю та земельну ділянку, враховуючи обставини справи. Як зазначалося вище, будівля та земельна ділянка придбана за договорами купівлі продажу за ціною 1694325.00 гривень. Просить суд у задоволенні позовних вимог Дубівського споживчого товариства відмовити, а судові витрати покласти на позивача (Т.1 а.с.195-208).

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шпуганич Василь Петрович подав до суду заяву про застосування строків давності. Зазначив, що як вбачається з матеріалів справи. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 11 травня 2007 року укладено договір купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу; 18 червня 2009 року укладено договір купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу; та 30 липня 2013 року укладено договір купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу. Отже, останній правочин, який укладено між сторонами щодо якого є спір щодо розміру майна, укладено у липні 2013 року. Строк позовної давності для оскарження правочину чи витребування майна зійшов 29 липня 2016 року. З позовом Дубівське споживче товариство звернулося до суду у серпні 2023 року. Проведення реєстраційної дії у серпні 2020 року не впливає на перебіг строків позовної давності, так як майно вибуло з власності позивача у липні 2013 року. До позову приєднано копію рішення комісії у сфері державної реєстрації Мінюсту, з якого вбачається що у реєстратора не було підстав відкривати спеціальний розділ, так як право власності на нерухоме майно будівлі торгового комплексу було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 в цілому, а дії реєстратора лише дублювали раніше проведену дію нотаріусом. Таким чином. позивач був добре обізнаний з існуванням договору, питань чи зауважень протягом вказаного строку не заявляв, а отже погодився зі змістом і правовими наслідками договору, за яким нерухоме майно на підставі цивільно-правової угоди перейшло до відповідача ОСОБА_1 , яка у подальшому розпорядилася ним, уклавши у 2020 році договір купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_2 . Посилання у позові про те, що частину приміщення передавалося в оренду не має жодного правого значення, так як при подачі позову позивач добре обізнаний, що питання правомірності передачі майна в оренду третім особам не власником має інші правові наслідки. З урахуванням наведеного, доводи позивача, що про існування порушеного права він довідався у жовтні 2020 року і саме з цієї дати слід обраховувати строки позовної давності є помилковими. Доведеним є те, що про порушення свого права та особу яка це право порушила чи могла порушити позивач був обізнаний у липні 2013 року (Т.1 а.с.209-211).

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов є необґрунтований та таким, що не підлягає до задоволення. Вказує на те, що 11 травня 2007 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №4307. 18 червня 2009 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.IIІ. за №3769. та 30 липня 2013 року між Дубівським споживчим товариством та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу, в АДРЕСА_1 , договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. за №865. У договорі сторони під предметом купівлі-продажу мали на увазі 72/100 частини. Це зазначено у назві договору купівлі-продажу 72/100 частини, це зазначено двічі у п.1 договору, що на підставі протоколу аукціонної комісії по продажу 72/100 частин будівлі торгового комплексу Дубівського СТ від 11.01.2013 року продавець передає, а покупець приймає придатну для використання та призначенням належні продавцю 72/100 (сімдесят дві сотих) частини будівлі торгового комплексу в АДРЕСА_1 . За договором купівлі-продажу від 27 вересня 2020 року продавець Калинівська сільська рада Тячівського району продала, а ОСОБА_1 придбала за ціною 182 120 грн. земельну ділянку, площею 0.20 га кадастровий номер якої :05:002:0105, в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі торгового центру. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. за №6401. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У подальшому за договором купівлі-продажу від 12 грудня 2020 року продавець ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбав у власність земельну ділянку, площею 0.20 га, кадастровий номер якої :05:002:0105, реєстраційний номер нерухомого майна у державному реєстрі речових прав 244 в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі торгового центру. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М. за №1094. 12 грудня 2020 року ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбав у власність будівлю торгового центру в АДРЕСА_1 за ціною 1 512 065 гривень. Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М. за №1095. У описі будівлі зазначено, що така має площу 1382.7 кв. м. Право власності на будівлю у продавця підтверджується договором купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 від 11 травня 2007 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.І. за №4307; договором купівлі-продажу, договором купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу в АДРЕСА_1 від 18 червня 2009 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Боднар Е.Ш. за №3769; договором купівлі-продажу 72/100 частини торгового комплексу від 30 липня 2013 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. за №865. Також відповідач вказує на те, що 11 травня 2007 року укладено договір купівлі-продажу 23/100 частин торгового комплексу; 18 червня 2009 року укладено договір купівлі-продажу 5/100 частин торгового комплексу; та 30 липня 2013 року укладено договір купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу. Отже, останній правочин, який укладено між сторонами щодо якого є спір щодо розміру майна, укладено у липні 2013 року. Відповідно строк позовної давності для оскарження правочину чи витребування майна зійшов наприкінці липня 2016 року. З позовом Дубівське споживче товариство звернулося до суду у серпні 2023 року. Просить у задоволенні позовних вимог Дубівського споживчого товариства відмовити в повному обсязі та застосувати до вимог про витребування майна строки позовної давності (Т.1 а.с.217-226).

Представник позивача Дубівського споживчого товариства адвокат Рішко Павло Михайлович подав письмові заперечення щодо застосування строків давності, в яких зазначив, що позов до суду було подано позивачем на захист права власності на приміщення будівлі торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м., що відповідає 51/100 частин будівлі та права користування на земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105. Про порушення права, на захист якого пред`явлено позов, позивач дізнався після того, як йому стало відомо про існування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 53647920 від 18.08.2020 року, вчиненого державним реєстратором Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем, згідно якого за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , було зареєстровано право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м. Це відбулося у жовтні 2021 року, після чого Дубівське споживче товариство звернулося зі скаргою до Міністерства юстиції України про перевірку правомірності дій державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паша М.Ю. щодо реєстрації права власності на цілу частину будівлі торгового комплексу, підтвердження чого міститься у матеріалах справи. Після укладення договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року за №3769, договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року за №865, про порушення права на спірні приміщення позивач не дізнався і не міг дізнатися, оскільки за наслідками вказаних правочинів з власності Дубівського споживчого товариства вибули приміщення торгового комплексу площею лише 687,6 кв.м., при загальній площі торгового комплексу у 1382,7 кв.м. Після укладення договору купівлі-продажу від 11.05.2007 р. за №4307, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 р. за №3769, договору купівлі-продажу від 30.07.2013 р. за №865 у власності позивача залишилися приміщення торгового комплексу площею 695,1 кв.м., які обліковуються на балансі споживчого товариства, щодо цим приміщень позивачем проводилася господарська діяльність, у період з 2015 по 2020 роки вони надавалися в оренду, в тому числі і відповідачці ОСОБА_1 . Іншими словами, позивач фактично здійснював правомочності власника щодо спірних приміщень, а тому у жодному разі не можна стверджувати, що про порушення свого права позивач дізнався 30 липня 2013 року. Спір виник тоді, коли відповідачка ОСОБА_1 , з посиланням на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №220606607 від 18.08.2020 р. заявила про належність їй на праві власності цілої частини торгового комплексу. Позивачем у цьому позові заявлено вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 53647920 від 18.08.2020 р., вчиненого державним реєстратором Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем, згідно якого за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , було зареєстровано право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м. Така вимога подана до суду до спливу трирічного строку з моменту реєстрації права власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу відповідачкою ОСОБА_1 . Отже, порушення прав позивача у спірних правовідносинах виникло не раніше 18.08.2020 р. Надалі, за договором купівлі-продажу від 27.09.2020 р. №6401 відповідачка ОСОБА_1 придбала від Калинівської сільської ради земельну ділянку, площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105. Відповідно до договору купівлі-продажу №1094 від 12.12.2020 р., право власності на 1/1 (одну цілу) будівлю торгового комплексу було набуто відповідачем ОСОБА_2 до якого заявлена позовна вимога про витребування приміщень торгового комплексу. На підставі договору купівлі-продажу №1095 від 12.12.2020 р. право власності на земельну ділянку, площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, було набуто відповідачем ОСОБА_2 до якого заявлена позовна вимога про витребування земельної ділянки. Позовні вимоги про витребування приміщень та земельної ділянки подані до суду до спливу трирічного строку з моменту набуття права власності на торговий комплекс та земельну ділянку відповідачем ОСОБА_2 (Т.1 а.с.246).

Представник позивача Дубівського споживчого товариства адвокат Рішко Павло Михайлович подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що наведені представником відповідача ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву доводи і заперечення є необґрунтованими, і не спростовують заявлених позивачем позовних вимог. Доводи представника відповідача про неможливість застосування витребування майна шляхом віндикації, оскільки між сторонами існували договірні зобов`язально-правові відносини, є безпідставними. Між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 існували договірні відносини щодо купівлі-продажу частини приміщень будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 . А саме: на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2007 р. №4307 Дубівське споживче товариство продало, а відповідачка ОСОБА_1 придбала вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 загальною площею 324,4 кв.м., з яких: на першому поверсі будівлі приміщення з №1 по №6 включно та з №8 по №12 включно, площею 155,0 кв.м.; на другому поверсі приміщення з №39 по №43 включно, площею 169,4 кв.м. На підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2009 р. №3769 Дубівське споживче товариство продало, а відповідачка ОСОБА_1 придбала вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні будівлі торгового комплексу. На підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2013 р. №865, Дубівське споживче товариство продало, а відповідачка ОСОБА_1 придбала вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 290,3 кв.м., а саме підвальне приміщення площею 199,8 кв.м., терасу площею 80,0 кв.м., сходи площею 10,5 кв.м. Тобто, зміст кожного з укладених між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 договорів, складали серед іншого, і умови про предмет договорів, тобто найменування та площі приміщень, що відчужувалися за вказаними договорами. У договорі купівлі-продажу від 11.05.2007 р. №4307 предметом були вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 кв.м., з яких: на першому поверсі будівлі приміщення з №1 по №6 включно та з №8 по №12 включно, площею 155,0 кв.м.; на другому поверсі приміщення з №39 по №43 включно, площею 169,4 кв.м. У договорі купівлі-продажу від 18.06.2009 р. №3769 предметом були вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., що знаходяться в підвальному приміщенні будівлі торгового комплексу. У договорі купівлі-продажу від 30.07.2013 р. №865 предметом були вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 290,3 кв.м., а саме підвальне приміщення площею 199,8 кв.м., тераса площею 80,0 кв.м., сходи площею 10,5 кв.м. Предмет договору, як істотна умова договору, було чітко прописано у кожному з укладених між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу. З огляду на те, що загальна площа будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , до моменту укладення правочинів купівлі-продажу між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 становила 1382,7 кв.м., і цей факт сторонами не оспорюється, зобов`язально-правові договірні відносини між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 існували лише щодо істотних умов, укладених між ними договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 р. №4307, від 18.06.2009 р. №3769 та від 30.07.2013 р. №865, а саме: щодо найменувань та площ відчужуваних вбудованих приміщень, загальна площа яких за трьома договорами складає лише 687,6 кв.м. При цьому, назва договору купівлі-продажу від 13.07.2013р. за №865 «Договір купівлі-продажу 72/100 частин торгового комплексу» не може вважатися змістом договору (істотною умовою договору) у розумінні положень ч.1 ст.628 ЦК України, оскільки відчужені за вказаним договором вбудовані приміщення за своєю площею (290,3 кв.м.) не становлять 72/100 частин торгового комплексу. До прикладу, за договором купівлі-продажу від 11.05.2007 р. №4307, відповідачкою ОСОБА_1 було придбано вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 кв.м., що складало 23/100. Тобто, у договорі купівлі-продажу від 11.05.2007 р. №4307 відчужувана площа 324,4 кв.м складає 23/100, а у договорі купівлі-продажу від 13.07.2013 р. за №865 відчужувана площа 290,3 кв.м. (що є меншою за площу у договорі від 11.05.2007 р. №4307) складає 72/100 (у понад 3 рази більше ніж частка у попередньому договорі). Ця обставина прямо свідчить про те, що відповідачка була добре обізнана з предметом (істотними умовами договору) від 13.07.2013 р. за №865 і з тим фактом, що укладаючи цей договір, вона не стає власником 1/1 частини торгового комплексу, і це підтверджується подальшими діями відповідачки ОСОБА_1 щодо оренди приміщень торгового комплексу, які залишилися у власності позивача, наміру їх придбати, які детально описані у позовній заяві. Таким чином, приміщення будівлі торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м., про витребування яких заявлена позовна вимога Дубівським СТ, не складали зміст договірних зобов`язально-правових відносин між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 , вибули з власності позивача поза рамками договірних відносин. Крім цього, договірні зобов`язально-правові відносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , до якого безпосередньо заявлена позовна вимога про витребування майна, взагалі відсутні. Виходячи з цього, позовна вимога, сформульована до відповідача ОСОБА_2 про витребування майна з використанням правового механізму віндикації у повній мірі відповідає вимогам цивільного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду, висловленим у справах з аналогічними правовідносинами. Доводи відзиву на позовну заяву про те, що відповідач ОСОБА_7 придбав у власність від відповідачки ОСОБА_1 будівлю торгового комплексу площею 1382,7 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2020 р. за грошові кошти у сумі 1 512 065,00 грн., а тому є добросовісним набувачем, і витребування від нього майна буде свідчити про втручання у право власності та мирне володіння майно, не можуть бути підставою для відмови у позові, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно з статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В силу частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто, зазначена норма передбачає можливість витребування майна і від добросовісного набувача. Витребування майна на користь позивача у цій справі містить легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві, оскільки позивача у справі у незаконний спосіб було позбавлено права на приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 687,6 кв.м., Можливість віндикації вказаних приміщень, їх витребування від особи, яка незаконно або свавільно заволоділа ним, має нормативну основу в національному законодавстві та має легітимну мету, для задоволення власних інтересів, передбачених нормами матеріального права з метою відновлення свого порушеного права на належне позивачу майно. Позивачем заявлені позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 , приміщень будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м. При цьому, у прохальній частині позовної заяви кожне з приміщень, про витребування яких заявлена позовна вимога, було конкретизовано за назвою, розташуванням на 1-му чи 2-му поверсі будівлі, за нумерацією у технічному паспорті будівлі, та за площею. Як доводиться матеріалами справами, та сторонами не оспорюється, відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК №001767 від 26.11.1998 р., у постійному користуванні Дубівського споживчого товариства знаходиться, серед іншого, земельна ділянка. площею 0,207 га, розташована по АДРЕСА_1 для обслуговування торгового комплексу. На підставі зазначеного державного акту на замовлення Дубівського споживчого товариства розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за результатами якої 12.04.2018 р. у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Право постійного користування позивача на земельну ділянку не припинялося з підстав, визначених законодавством. Тому, набувши у незаконний спосіб право власності на 1/1 (одну цілу) торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , відповідачі тим самим позбавили позивача права постійного користування на земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105. Оскільки позивач Дубівське споживче товариство володіє земельною ділянкою, площею 0,2 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташованою у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на праві постійного користування, тобто з підстав, передбачених законом, позивач є титульним володільцем земельної ділянки, а отже, згідно із законодавством суб`єктом права на звернення до суду з вимогою про витребування земельної ділянки (Т.2 а.с.2-6).

Представник позивача Дубівського споживчого товариства адвокат Рішко Павло Михайлович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, посилаюсь на викладені у відзиві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шпуганич Василь Петрович в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, посилаюсь на викладені у відзиві обставини.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І. від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху та закриття провадження в справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2023 року відмолено в задоволенні клопотання представника Дубівського споживчого товариства про призначення експертизи.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І. від 12 лютого 2024 року прийнято до провадження дану цивільну справу, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_8 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року призначено в даній справі будівельно-технічну експертизу.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року про призначення в будівельно-технічної експертизи скасовано.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2025 року закрито підготовче засідання в даній цивільній справі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право колективної власності на нерухоме майно №08 від 19.06.2006 року, виданого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Дубівському споживчому товариству на праві власності належала будівля торгового комплексу, розташована по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано у Тячівському районному підприємстві технічної інвентаризації у реєстровій книзі Зюр.ст.285 під реєстровим номером 09 від 19.06.2006 року (Т 1 а.с.17)

Згідно технічного паспорту нерухомого майна - будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , на момент реєстрації права власності загальна площа будівлі становила 1382,7 кв.м., в експлікаціях описані площі приміщень торгового комплексу (Т,1 а.с.18-26).

Згідно постанови Дубівського споживчого товариства від 7 листопада 2005 року за №21, затвердженої зборами уповноважених членів Дубівського споживчого товариства від 21 лютого 2006 року, акту обстеження від 10 листопада 2006 року, розрахунку. дано дозвіл на продаж частини будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , які знаходяться на 1 та 2 поверсі із західної сторони будівлі, загальною площею 324,4 квадратних метра, визначено балансову вартість вказаної частини будівлі. Яка становить 72000 гривень (Т.1 а.с.27-29, 31-33).

Постановою правління Закарпатської обласної спілки споживчих товариств від 27 грудня 2006 року за №299 дозволено правлінню Тячівської райспоживспілки продати з аукціону частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 квадратних метра (Т.1 а.с.30).

Згідно протоколу засідання аукціонної комісії по продажу частини будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , Дубівського споживчого товариства від 20 квітня 2007 року переможцем аукціону частини будівлі, площею 324,4 кв.м. вказаного торгового комплексу, за ціною 90000 гривень стала ОСОБА_9 (Т.1 а.с.34-35).

З договору купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 23 квітня 2007 року, підписаного продавцем Дубівським споживчим товариством та покупцем ОСОБА_9 , вбачається, що продавець зобов`язується передати у власність покупцю частину будівлі торгового комплексу в АДРЕСА_1 , площею 324,4 кв. м (Т 1 а.с.37-39)

З договору купівлі-продажу 23/100 частини торгового комплексу від 11 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бондар Е.Ш., зареєстрованого в реєстрі за №4307, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , придбала вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 324,4 кв.м., з яких: на першому поверсі будівлі: приміщення з №1 по № 6 включно та з №8 по №12 включно, площею 155,0 кв.м.; на другому поверсі: приміщення з №39 по №43 включно, площею 169,4 кв.м. (Т 1 а.с.40-42)

Згідно акту приймання передачі основних робіт від 14 травня 2007 року встановлено, що Дубівським споживчим товариством зроблено передачу будівлі торгового комплексу розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , частини яка продана 23/100, загальною площею 324,4 квадратних метрів (Т. 1 а.с.43)

Згідно з Витягом із протоколу зборів уповноважених пайовиків Дубівського споживчого товариства від 17 жовтня 2008 року надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу с. Калини, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв. м (Т.1 а.с.44)

Згідно з постановою правління Закарпатської обласної спілки споживчих товариств №74 від 16 березня 2009 року надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. (Т.1 а.с.45)

Згідно з Витягом із постанови зборів Ради Тячівської райспоживспілки від 20 лютого 2009 року №48 надано дозвіл на продаж частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Дубівського СТ (Т. 1 а.с.46)

Згідно з протоколом комісії Дубівського споживчого товариства по встановленню початкової конкурсної ціни від 19 березня 2009 року було встановлено конкурсну ціну частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. в розмірі 25000 гривень (Т.1 а.с.47).

Згідно протоколу засідання аукціонної комісії по продажу частини підвального приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої по АДРЕСА_1 , Дубівського споживчого товариства від 28 квітня 2009 року переможцем аукціону частини підвального приміщення торгового комплексу, площею 324,4 кв.м. вказаного торгового комплексу, за ціною 28250 гривень стала ОСОБА_1 . РНОКПП - НОМЕР_3 (Т.1 а.с.48-50).

Згідно довідки правління Дубівського споживчого товариства №53 від 27 листопада 2008 року частина підвального приміщення торгового центру «Калини», розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., віднесена до подільної частини кооперативного майна споживчої кооперації, не знаходиться в податковій заставі та зареєстрована в електронному реєстрі об?єктів нерухомого майна визначеного до продажу. Рік введення 1987 рік, початкова балансова вартість 19085 грн., знос 1830 грн., залишкова балансова вартість 17255 грн. (Т.1 а.с.51).

Згідно договору купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 05 травня 2009 року було здійснено продаж частини підвального приміщення торгового центру «Калини», розміщеного в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м. ОСОБА_1 за ціною 28250 гривень (Т.1 а.с.52-54).

Згідно договору купівлі-продажу 5/100 частини торгового комплексу від 18 червня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бондар Е.Ш., зареєстрованого в реєстрі за №3769, Витягу з державного реєстру правочинів від 18 червня 2009 року за №7411180, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 липня 2009 року за №23298084, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , придбала вбудоване приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні будівлі торгового комплексу (Т.1 а.с.55 - 59).

Постановою правління Дубівського споживчого товариства №30 від 19 вересня 2012 року надано дозвіл на продаж тераси, площею 90,5 кв.м. в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.1 а.с.60)

Згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №31 від 19 вересня 2012 року надано дозвіл на продаж підвального приміщення, площею 199,8 кв.м. у торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.61)

Згідно з Витягом із протоколу зборів уповноважених членів Дубівського споживчого товариства від 19 вересня 2012 року надано дозвіл на продаж підвального приміщення та тераси торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.62).

Згідно довідок правління Дубівського споживчого товариства №37 та №38 від 19 вересня 2012 року про балансову вартість тераси та підвального приміщення в торговому комплексі центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеного в АДРЕСА_1 . Вбачається, що балансова вартість тераси, площею 90,5 кв.м. становить 27330 гривень, а підвального приміщення, площею 199,8 кв.м.- 60338 гривень (Т.1 а.с.63-64).

Згідно договору купівлі-продажу 72/100 частини торгового комплексу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В., зареєстрованого в реєстрі за №865, Дубівське споживче товариство продало, а ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , придбала частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 290,3 кв.м., а саме: підвальні приміщення, площею 199, 8 кв.м., тераса 80, 0 м.кв., сходи 10, 5 кв. (Т.1 а.с.65).

З державного акту на право постійного користування землею II-ЗК №001767 від 26 листопада 1998 року вбачається. що у постійному користуванні Дубівського споживчого товариства знаходилася, серед іншого, земельна ділянка, площею 0,207 га, розташована по АДРЕСА_1 для обслуговування торгового комплексу (Т.1 а.с.70-71).

На підставі зазначеного державного акту на замовлення Дубівського споживчого товариства ТОВ «Дубове-«Земля Карпат» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (Т.1 а.с.72-92)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 серпня 2020 року за №220606607 державним реєстратором Буштинської селищної ради Паш Михайлом Юрійовичем, на підставі довідки Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про поштову адресу від 28 лютого 2018 року за №722, технічного паспорту Тячівського РПТІ від 22 липня 2020 року, договорів купівлі-продажу 5/100 частин серія та номер: ВМЕ 955921 від 18 червня 2009 року, 72/100 частин серія та номер: ВТК 621405 від 30 липня 2013 року, 23/100 частин серія та номер: ВЕО 632583 від 11 травня 2007 року, Витягу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2013 року за №7228820, 18 серпня 2020 року було прийнято рішення №53647920, відповідно до якого за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в цілій частині було зареєстровано будівлю торгового комплексу, площею 1382,7 квадратних метра, розташованої у АДРЕСА_1 , номер запису про власності 37797338, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244 (Т.1 а.с.66-67).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2020 року за №236721778 державним реєстратором: приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., на підставі довідки договору купівлі-продажу від 12 грудня 2020 року за №1095, відомостей з ДЗК від 12 грудня 2020 року за №31574327, 12 грудня 2020 року було прийнято рішення 55668788, відповідно до якого за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , в цілій частині було зареєстровано земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, номер запису про власності 39674830, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244 (Т.1 а.с.68).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2020 року за №236720342 державним реєстратором: приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 2020 року за №1094, 12 грудня 2020 року було прийнято рішення №55668576, відповідно до якого за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , в цілій частині було зареєстровано будівлю торгового комплексу, площею 1382,7 квадратних метра, розташованої у АДРЕСА_1 , номер запису про власності 39674629, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244 (Т.1 а.с.69).

Згідно листа від 06 жовтня 2021 року за №55 Тячівська районна спілка споживчих товариств повідомила Південно-Західне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції про те, що державний реєстратор Паш М.Ю. 18 серпня 2020 року з порушеннями провів реєстрацію торгового комплексу у АДРЕСА_1 , повністю за ОСОБА_1 , частина якого на той належала Дубівському споживчому товариству. Загально площа торгового комплексу становить 1382,7 кв.м., з якої ОСОБА_1 споживчим товариством було відчужено 687,6 кв.м. (Т.1 а.с.93-94).

Згідно листа від 09 листопада 2021 року за №57 Дубівське споживче товариство повідомило Міністерство юстиції України про те, що державний реєстратор Паш М.Ю. 18 серпня 2020 року з порушеннями провів реєстрацію торгового комплексу у АДРЕСА_1 , повністю за ОСОБА_1 , частина якого на той належала Дубівському споживчому товариству. Загально площа торгового комплексу становить 1382,7 кв.м., з якої ОСОБА_1 споживчим товариством було відчужено 687,6 кв.м. (Т.1 а.с.95-96).

Наказом першого заступника Міністра Міністерства юстиції України від 13 січня 2022 року за №73/5 тимчасово блоковано державному реєстратору Буштинської селищної ради Паш М.Ю. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів на підставі акту камеральної перевірки від 11 січня 2022 року, про що повідомлено Дубівське споживче товариство у відповідь на його звернення (Т.1 а.с.97-98).

Згідно акту камеральної перевірки від 11 січня 2022 року встановлено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року №40977495 державним реєстратором Паш М.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 серпня 2020 року №53647920, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі прав на будівлю торгового комплексу в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 244 та проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису права власності 37797338). В подальшому, державним реєстратором Паш М.Ю. прийнято рішення про закриття розділу державного реєстру прав та реєстраційної справи №53648046, у зв`язку з об`єднанням нерухомого майна та закрив розділ (реєстраційний номер 44) на будівлі торгового комплексу в АДРЕСА_1 . Зазначено, що при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором Паш М.Ю. порушено вимоги п.54 Порядку №1127, статті 14 Закону, оскільки ним не проводилися реєстраційні дії з об`єднання нерухомого майна (Т.1 а.с.99-102).

Згідно довідки правління Дубівського споживчого товариства №25 від 28.07.2022 року торговий комплекс «Калини» є власністю Дубівського споживчого товариства згідно свідоцтва на право власності №8 від 19.06.2006 року. Станом на 01.07.2022 року по бухгалтерському обліку числиться 695,1 кв.м. даного комплексу, балансова вартість якого складає 209 947 гривень. Загальна площа даного комплексу складає 1382,7 кв.м., з яких: 324, 4 кв.м. відчужено згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2007 року за номером в державному реєстрі №4307, 72,9 кв.м. відчужено згідно договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року за номером в державному реєстрі №3769, 290,3 кв.м. відчужено згідно договору купівлі-продажу від 13.07.2013 року за номером в державному реєстрі №865. За Дубівським СТ залишилась торгова площа даного комплексу 695,1 кв.м. (ресторан на другому поверсі та гастроном на першому поверсі) Т.1 а.с.103.

З технічного висновку, складеного ФОП ОСОБА_5 №23 від 28 липня 2023 року вбачається, що після укладення договору купівлі-продажу від 11.05.2007 р. за №4307, договору купівлі-продажу від 18.06.2009 р. за №3769, договору купівлі-продажу від 30.07.2013 р. за №865, у власності Дубівського споживчого товариства залишилась 51/100 (п`ятдесят одна сота) частина будівлі торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 695,1 кв.м.. що складається з наступних приміщень. на І (першому) поверсі: 7 сходи, площею 18,4 кв.м., 13 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 14 коридор, площею 24,0 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 3,0 кв.м., 16 - службове приміщення, площею 11,9 кв.м., 17 - службове приміщення, площею 2,1 кв.м., 18 - службове приміщення, площею 9,7 кв.м., 19 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 20 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 21 - коридор, площею 29,0 кв.м., 22 - службове приміщення, площею 2,6 кв.м., 23 - коридор, площею 3,9 кв.м., 24 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 25 - службове приміщення, площею 12,0 кв.м., 26 - службове приміщення, площею 11,8 кв.м., 27 - службове приміщення, площею 6,8 кв.м., 28 - службове приміщення, площею 3,7 кв.м., 29 - службове приміщення, площею 9,6 кв.м., 30 - службове приміщення, площею 3,8 кв.м., 31 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 32 - службове приміщення, площею 8,2 кв.м., 33 - коридор, площею 6,8 кв.м., 34 - службове приміщення, площею 13,6 кв.м., 35 - службове приміщення, площею 48,2 кв.м., 36 - службове приміщення, площею 114,2 кв.м., 37 - коридор, сходи, площею 41,2 кв.м.; на ІІ (другому) поверсі: 38 - коридор, площею 33,8 кв.м., 44 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 45 - службове приміщення, площею 10,1 кв.м., 46 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 47 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 48 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 49 - коридор, площею 40,9 кв.м., 50 - службове приміщення, площею 7,1 кв.м., 51 - службове приміщення, площею 9,3 кв.м., 52 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 53 - службове приміщення, площею 9,5 кв.м., 54 - службове приміщення, площею 5,9 кв.м., 55 - службове приміщення, площею 12,8 кв.м., 56 - службове приміщення, площею 6,3 кв.м., 57 - службове приміщення, площею 3,9 кв.м., 58 - службове приміщення, площею 35,5 кв.м., 59 - службове приміщення, площею 8,5 кв.м., 60 - службове приміщення, площею 8,6 кв.м., 61 - службове приміщення, площею 7,6 кв.м., 62 - зал, площею 122,4 кв.м. (Т.1 а.с.104-106).

Згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №10 від 10 січня 2017 року надано дозвіл на продаж без аукціону приміщення за адресою АДРЕСА_1 , ресторан «Калина» в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 338, 4 кв..м. ОСОБА_1 (Т.1 а.с.108)

Згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №30 від 30 вересня 2017 року надано згоду на продаж приміщення ресторану «Калини» згідно поданої заяви ОСОБА_1 , так як після публікації оголошення «Про продаж приміщення ресторану «Калини» за адресою АДРЕСА_1 , площею 338,2 кв.м в обласній газеті «Закарпатські оголошення» №32 від 11-17 серпня 2017 року інших заяв в адресу Дубівського СТ не надходило. Продаж даного приміщення вказано продавати без аукціону згідно «Звіту оцінки від 26.09.2017 року в сумі 200 000 гривень (Т.1 а.с.109).

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №6 від 01 березня 2015 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ОСОБА_1 частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 57,2 кв.м. та складське приміщення площею 48 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 28 лютого 2018 року (Т.1 а.с.110-112).

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №2 від 02 березня 2017 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ОСОБА_1 частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 219,2 кв.м. та складське приміщення площею 120,2 кв.м., розміщені в АДРЕСА_1 , строком до 29 лютого 2020 року (Т.1 а.с.113-115)

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №10 від 17 листопада 2014 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_10 , частину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30 кв.м., розміщеного в АДРЕСА_1 , строком до 16 листопада 2017 року (Т.1 а.с.116-118)

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №7 від 01 березня 2015 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_11 , частину приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », торговою площею 122,4 кв.м. та складське приміщення площею 4,2 кв.м., розміщеного в АДРЕСА_1 , строком до 28 лютого 2018 року (Т.1 а.с.119-121)

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №8/9 від 15 січня 2018 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_11 , частину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30,0 кв.м., розміщеного в АДРЕСА_1 , строком до 14 січня 2021 року (Т.1 а.с.122-125).

Згідно з договором оренди об?єкта нерухомості №2 від 02 березня 2020 року Дубівським споживчим товариством було передано в тимчасове платне користування (оренду) ФОП ОСОБА_1 , частину приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », площею 219 кв.м. та складське приміщення площею 120,2 кв.м., розміщеного в АДРЕСА_1 , строком до 28 лютого 2023 року (Т 1 а.с.126-128).

Із звіту від 26 березня 2023 року, виготовленого ТОВ «Земстар» про оцінку майна торгового комплексу загальною площею 1382,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки складає 2 384 661,38 гривень (Т.1 а.с.129-149)

Із звіту від 4 серпня 2023 року, виготовленого ТОВ «Земстар», про експертну грошову оцінку земельної ділянки, власником якої являється ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,2 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що загальна площа земельної ділянки становить 2000 кв.м. вартість якої становить 316 520 гривень станом на 04 серпня 2023 року. (Т.1 а.с.150-162)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року за №7228820 вбачається, що за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 на підставі рішення державного реєстратора: приватного нотаріуса Шимон М.В. від 30 липня 2013 року за 34552193 було зареєстровано право власності на 72/100 частини торгового комплексу придбаного за договором купівлі-продажу №865 від 30.07.2013 року, номер запису про право власності 1920882, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 30 липня 2013 року №865, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 44(Т.2 а.с.55)

З технічного паспорта, виготовленого Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації вбачається, що технічний паспорт на будівлю торгового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 , площею 1382.7 кв.м. виготовлено Тячівським РПТІ 22 липня 2020 року на замовлення ОСОБА_1 (Т.2 а.с.56-62).

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 цього ж Кодексу, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи, що позивач Дубівське споживче товариство звернулося до суду з даним цивільним позовом 8 серпня 2023 року, а спірне нерухоме майно вибуло з власності та володіння на підставі рішень державного реєстратора від 18 серпня 2020 року та від 12 грудня 2020 року, суд вважає, що позивач звернувся із даним позовом в межах визначеного законом строку, а тому доводи відповідачів про пропущення позивачем строку позовної давності є безпідставними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями п.6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Підстави для державної реєстрації прав визначені ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться в такому порядку, зокрема - перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

У відповідності до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 цього ж Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на даний час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав (Постанова Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 711/7983/17).

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно досліджених в судовому засіданні договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865, укладених між Дубівським споживчим товариством та відповідачкою ОСОБА_1 , постанов правлінь Дубівського споживчого товариства, договорів купівлі-продажу аукціонних фондів Дубівського споживчого товариства, актів приймання передачі основних засобів Дубівського споживчого товариства, протоколів зборів Дубівського споживчого товариства, інших документів, які передували перед укладанням договорів купівлі-продажу, предметом продажу вказаних договорів були частини будівлі торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 687,6 кв.м.: вбудовані приміщення будівлі торгового комплексу, загальною площею 324,4 кв.м., з яких на першому поверсі будівлі: приміщення з №1 по № 6 включно та з №8 по №12 включно, площею 155,0 кв.м.; на другому поверсі: приміщення з №39 по №43 включно, площею 169,4 кв.м.; вбудоване приміщення, розташоване в підвальному приміщенні будівлі торгового комплексу, загальною площею 72,9 кв.м.; підвальні приміщення, площею 199, 8 кв.м., тераса 80,0 м.кв., сходи 10,5 кв.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зазначення в назвах договорів купівлі продажу від 11.05.2007 року за №4307 «Договір купівлі продажу 23/100 частин торгового комплексу», від 18.06.2009 року за №3769 «Договір купівлі продажу 5/100 частин торгового комплексу», від 30.07.2013 року за №865 «Договір купівлі продажу 72/100 частин торгового комплексу», не підтверджує факт, що відповідачкою ОСОБА_1 на підставі вказаних трьох договорів купівлі-продажу було придбано в Дубівського споживчого товариства в цілій частині будівлю торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 кв.м., а тому доводи відповідачів, що відповідачкою ОСОБА_1 вказаний торговий комплекс був придбаний в цілій частині є безпідставними.

Також, встановлено, що на даний час на балансі Дубівського споживчого товариства перебуває нереалізована ним частина будівлі торгового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м.. що складається з наступних приміщень. на І (першому) поверсі: 7 сходи, площею 18,4 кв.м., 13 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 14 коридор, площею 24,0 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 3,0 кв.м., 16 - службове приміщення, площею 11,9 кв.м., 17 - службове приміщення, площею 2,1 кв.м., 18 - службове приміщення, площею 9,7 кв.м., 19 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 20 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 21 - коридор, площею 29,0 кв.м., 22 - службове приміщення, площею 2,6 кв.м., 23 - коридор, площею 3,9 кв.м., 24 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 25 - службове приміщення, площею 12,0 кв.м., 26 - службове приміщення, площею 11,8 кв.м., 27 - службове приміщення, площею 6,8 кв.м., 28 - службове приміщення, площею 3,7 кв.м., 29 - службове приміщення, площею 9,6 кв.м., 30 - службове приміщення, площею 3,8 кв.м., 31 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 32 - службове приміщення, площею 8,2 кв.м., 33 - коридор, площею 6,8 кв.м., 34 - службове приміщення, площею 13,6 кв.м., 35 - службове приміщення, площею 48,2 кв.м., 36 - службове приміщення, площею 114,2 кв.м., 37 - коридор, сходи, площею 41,2 кв.м.; на ІІ (другому) поверсі: 38 - коридор, площею 33,8 кв.м., 44 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 45 - службове приміщення, площею 10,1 кв.м., 46 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 47 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 48 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 49 - коридор, площею 40,9 кв.м., 50 - службове приміщення, площею 7,1 кв.м., 51 - службове приміщення, площею 9,3 кв.м., 52 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 53 - службове приміщення, площею 9,5 кв.м., 54 - службове приміщення, площею 5,9 кв.м., 55 - службове приміщення, площею 12,8 кв.м., 56 - службове приміщення, площею 6,3 кв.м., 57 - службове приміщення, площею 3,9 кв.м., 58 - службове приміщення, площею 35,5 кв.м., 59 - службове приміщення, площею 8,5 кв.м., 60 - службове приміщення, площею 8,6 кв.м., 61 - службове приміщення, площею 7,6 кв.м., 62 - зал, площею 122,4 кв.м.

Виходячи з встановлених обставин справи слід дійти висновку про те, що на момент прийняття рішення державним реєстратором від 18 серпня 2020 року за №53647920 про державну реєстрацію за відповідачкою ОСОБА_1 в цілій частині права власності на будівлю торгового комплексу, загальною площею 1382,7 кв.м., у АДРЕСА_1 , правова підстава для такої реєстрації була відсутня, оскільки права власності на частину будівлі торгового комплексу, загальною площею 695,1 кв.м., відповідачка ОСОБА_1 не набула.

Також, суд зазначає, що факт порушення державним реєстратором при прийнятті ним рішення від 18 серпня 2020 року за №53647920 про реєстрацію за відповідачкою ОСОБА_1 в цілій частині права власності на будівлю торгового комплексу, загальною площею 1382,7 кв.м., у АДРЕСА_1 , підтверджено наказом першого заступника Міністра Міністерства юстиції України від 13 січня 2022 року за №73/5, яким тимчасово блоковано державному реєстратору Буштинської селищної ради Паш М.Ю. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів на підставі акту камеральної перевірки від 11 січня 2022 року.

Крім того, суд звертає увагу, що після укладення між Дубівським споживчим товариством та відповідачкою ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307, від 18.06.2009 року за №3769, від 30.07.2013 року за №865, на підставі яких в подальшому відповідачка ОСОБА_1 зареєструвала за собою в цілій частині право власності на будівлю торгового комплексу, загальною площею 1382,7 кв.м., у АДРЕСА_1 , нею та іншою особою були укладені з Дубівським споживчим товариством договори оренди частин приміщень вказаного торгового комплексу, які не були предметом в договорах купівлі-продажу, зокрема: договір оренди об?єкта нерухомості №6 від 01 березня 2015 року, яким ОСОБА_1 було передано в тимчасове платне користування (оренду) частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 57,2 кв.м. та складське приміщення площею 48 кв.м., строком до 28 лютого 2018 року, договір оренди об?єкта нерухомості №2 від 02 березня 2017 року яким ОСОБА_1 було передано в тимчасове платне користування (оренду) частину торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 219,2 кв.м. та складське приміщення площею 120,2 кв.м., строком до 29 лютого 2020 року, договір оренди об?єкта нерухомості №10 від 17 листопада 2014 року, яким ФОП ОСОБА_6 було передано в тимчасове платне користування (оренду) частину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30 кв.м., строком до 16 листопада 2017 року, договір оренди об?єкта нерухомості №7 від 01 березня 2015 року, яким ФОП ОСОБА_11 передано в тимчасове платне користування (оренду) частину приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », торговою площею 122,4 кв.м. та складське приміщення площею 4,2 кв.м., строком до 28 лютого 2018 року, договір оренди об?єкта нерухомості №8/9 від 15 січня 2018 року, яким ФОП ОСОБА_11 було передано в тимчасове платне користування (оренду) частину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », торговою площею 30,0 кв.м., строком до 14 січня 2021 року, договір оренди об?єкта нерухомості №2 від 02 березня 2020 року яким ФОП ОСОБА_1 передано в тимчасове платне користування (оренду) частину приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », площею 219 кв.м. та складське приміщення площею 120,2 кв.м., строком до 28 лютого 2023 року, та згідно з постановою правління Дубівського споживчого товариства №10 від 10 січня 2017 року надано дозвіл на продаж без аукціону приміщення за адресою АДРЕСА_1 , ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 338, 4 кв..м. ОСОБА_1 .

Суд вважає, що вказані договори оренди не укладались, якщо б ОСОБА_1 на момент їх укладення була дійсно власником в цілій частині будівлі торгового комплексу, розташованої в АДРЕСА_1 .

Відтак, державна реєстрація права власності за відповідачкою ОСОБА_1 на спірний об`єкт нерухомого майна в цілій частині на підставі договорів купівлі-продажу від 11.05.2007 року за №4307 «Договір купівлі продажу 23/100 частин торгового комплексу», від 18.06.2009 року за №3769 «Договір купівлі продажу 5/100 частин торгового комплексу», від 30.07.2013 року за №865 «Договір купівлі продажу 72/100 частин торгового комплексу», проведена всупереч вимогам чинного законодавства, а тому наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора від 18 серпня 2020 року за №53647920 про державну реєстрацію за відповідачкою ОСОБА_1 права власності на зазначену будівлю торгового комплексу.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Під час розгляду спору суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У частині другій статті 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав, які можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав.

Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми права у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та інших звернуто увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Положеннями статей 328, 329 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 317 і 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Велика Палата Верховного Суду, неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Згідно сформованої Великою Палатою Верховного Суду практики, у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване (п. п. 10.7-10.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19).

Також, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача, постанова від 21 серпня 2019 року № 911/3681/17.

Відповідно до правового висновку у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, висловленого Великою Палатою Верховного Суду, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (п.86).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 388 ЦК України.

Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Відповідно до ст..377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Ураховуючи наведене, а також те, що рішення про державну реєстрацію в цілій частині права власності на нерухоме майно, частина з якого не належала відповідачці ОСОБА_1 , яке нею в подальшому було відчужено відповідачу ОСОБА_2 , вчинене державним реєстратором, є очевидно незаконним, відтак вимоги позивача про витребування із чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 на його користь частини торгового комплексу, загальною площею 695,1 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , є ефективним і достатнім способом захисту порушеного права, який забезпечує повністю відновлення порушеного права власника, у якого вибуло майно з володіння поза його волею, а отже, відповідає завданням цивільного судочинства - ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи.

Враховуючи, що з власності позивача незаконно вибула частина торгового комплексу, загальною площею 695,1 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , що складає 50,27% від загальної площі вказаного торгового комплексу, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині витребування земельної ділянки слід задовольнити частково та витребувати від відповідача ОСОБА_2 в постійне користування позивача Дубівського споживчого товариства земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а в іншій частині даних позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч.3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 40000 гривень.

Представництво у суді позивача Дубівського споживчого товариства здійснював адвокат Рішко П.М. на підставі договору про надання правничої допомоги №11-ц/2023 від 05 травня 2023 року, в якому зазначена попередньо узгоджена сума в розмірі 40000 гривень, ордеру та свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю №21/502 від 10 лютого 2006 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40000 гривень не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України, та є не спів мірним, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Судові витрати в частині сплати судового збору, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, слід розділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 137, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 53647920 від 18.08.2020 року, вчинене державним реєстратором Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Паш Михайлом Юрійовичем, згідно якого за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , було зареєстровано право власності на 1/1 (одну цілу) частину будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 1382,7 квадратних метра, номер запису про право власності 37797338, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь Дубівського споживчого товариства, код ЄДРОУ - 05391637, приміщення будівлі торгового комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 695,1 кв.м., а саме: на І (першому) поверсі приміщення згідно нумерації у технічному паспорті: 7 сходи, площею 18,4 кв.м., 13 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 14 коридор, площею 24,0 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 3,0 кв.м., 16 - службове приміщення, площею 11,9 кв.м., 17 - службове приміщення, площею 2,1 кв.м., 18 - службове приміщення, площею 9,7 кв.м., 19 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 20 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 21 - коридор, площею 29,0 кв.м., 22 - службове приміщення, площею 2,6 кв.м., 23 - коридор, площею 3,9 кв.м., 24 - службове приміщення, площею 7,0 кв.м., 25 - службове приміщення, площею 12,0 кв.м., 26 - службове приміщення, площею 11,8 кв.м., 27 - службове приміщення, площею 6,8 кв.м., 28 - службове приміщення, площею 3,7 кв.м., 29 - службове приміщення, площею 9,6 кв.м., 30 - службове приміщення, площею 3,8 кв.м., 31 - службове приміщення, площею 3,2 кв.м., 32 - службове приміщення, площею 8,2 кв.м., 33 - коридор, площею 6,8 кв.м., 34 - службове приміщення, площею 13,6 кв.м., 35 - службове приміщення, площею 48,2 кв.м., 36 - службове приміщення, площею 114,2 кв.м., 37 - коридор, сходи, площею 41,2 кв.м.; на ІІ (другому) поверсі приміщення згідно нумерації у технічному паспорті: 38 - коридор, площею 33,8 кв.м., 44 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 45 - службове приміщення, площею 10,1 кв.м., 46 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 47 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 48 - службове приміщення, площею 1,4 кв.м., 49 - коридор, площею 40,9 кв.м., 50 - службове приміщення, площею 7,1 кв.м., 51 - службове приміщення, площею 9,3 кв.м., 52 - службове приміщення, площею 6,0 кв.м., 53 - службове приміщення, площею 9,5 кв.м., 54 - службове приміщення, площею 5,9 кв.м., 55 - службове приміщення, площею 12,8 кв.м., 56 - службове приміщення, площею 6,3 кв.м., 57 - службове приміщення, площею 3,9 кв.м., 58 - службове приміщення, площею 35,5 кв.м., 59 - службове приміщення, площею 8,5 кв.м., 60 - службове приміщення, площею 8,6 кв.м., 61 - службове приміщення, площею 7,6 кв.м., 62 - зал, площею 122,4 кв.м.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , у постійне користування Дубівського споживчого товариства, код ЄДРПОУ - 05391637, земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0105, розташовану у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Дубівського споживчого товариства, код ЄДРПОУ - 05391637, сплачений судовий збір в сумі 11602 гривні 78 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Дубівського споживчого товариства, код ЄДРПОУ - 05391637, сплачений судовий збір в сумі 11602 гривні 78 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач Дубівське споживче товариство, 90531, селище Дубове, Гагаріна, 43, Тячівського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 05391637.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , України.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , України.

Повний текст рішення суду складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий В.І. Бобрушко