Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1241/25
Провадження №2/552/1178/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

02.10.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Гайтота Ірина Миколаївна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Хайнацька Ганна Миколаївна

третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,

представник третьої особи Серебряний Всеволод Володимирович,

третя особа - Виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,

представник третьої особи Сомик Дар`я Миколаївна,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з батьком, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

В позовній заяві посилався на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 09 жовтня 2015 року було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Також подружжя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач піклується про дітей, особливо про доньку ОСОБА_5 та її навчання.

Завдяки старанням позивача допомогти доньці в її захопленнях ОСОБА_6 має значні досягнення у музиці, зокрема грі на скрипці, грі на фортепіано, у заняттях ментальною арифметикою, тощо. Батько приділяє багато часу доньці. Відвозить її на заняття, допомагає опановувати новий матеріал, цікавиться успіхами дитини, допомагає відпрацьовувати вправи вдома, створює умови для навчання, тощо.

Завдяки зусиллям та допомозі батька, а також своєму таланту дитина має безліч нагород та заохочень.

В свою чергу мати не розділяє захоплення доньки.

Крім того, вона вчиняла неправомірні дії, зокрема домашнє насильство до позивача та до доньки.

Позивач має стабільний дохід, має власне житло та перебуває на квартирному обліку, а отже матиме змогу покращити свої житлові умови для забезпечення більшого комфорту своєї доньки.

Зважаючи на зазначені обставини, позивач просив суд визначити місце проживання дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснює догляд, утримання та виховання малолітньої дитини.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надала.

Ухвалою суду від 20 квітня 2025 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві радияк орган опіки та піклування (т.1 а.с.94).

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та клопотання відповідача ОСОБА_2 про виклик та допит свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 8-9, 34).

Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_21 , Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з батьком та щодо наявності або відсутності підстав для визначення місця проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 .

Також протокольними ухвалами суду за клопотанням сторін судом долучено до матеріалів справи письмові докази.

Інші заяви по суті справи та клопотання учасники справи суду не подали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_21 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві.

Після оголошеної судом перерви позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. За повідомленням представника позивача він з дитиною виїхав за межі України до Німеччини.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_22 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили. При цьому зазначили, що відповідач самовільно, без згоди матері змінив місце проживання дитини. Після цього усіляко перешкоджає в її спілкуванні з дитиною, налаштовує дитину проти неї. Визначення місця проживання дитини з батьком не відповідатиме інтересам дитини. Тому в задоволенні позову просили відмовити.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради як органу опіки та піклування Серебряний В.В. в судове засідання не з`явився. При цьому орган опіки та піклування надав суду висновок щодо розв`язання спору, у якому визнав категорично неможливим подальше проживання малолітньої ОСОБА_7 , 2017 року народження, з батьком, ОСОБА_1 , оскільки він негативно впливає на дитину. Також орган опіки та піклування затвердив висновок, в якому визначив місце проживання ОСОБА_7 , 2017 року народження, разом з матір`ю, ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради як органу опіки та піклування Сомик Д.М. в судовому засіданні пояснила, що оскільки дитина проживає в Київському районі м. Полтави, саме орган опіки та піклування Київської районної у м.Полтаві ради готував висновок щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтаві ради такого висновку не затверджував, тому при розгляді справи посилається на розсуд суду.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09 жовтня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року у справі №552/9159/24. Рішення набрало законної сили 08 квітня 2025 року (т. 1 а.с. 111).

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 16 грудня 2017 року, виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 1 а.с. 8).

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 31 травня 2016 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 1 а.с. 9).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне проживання від 22 січня 2025 року, складеним мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підписи яких засвідчені уповноваженою особою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради (т. 1 а.с. 127).

При цьому для проживання та навчання дітей за вказаною адресою батьками було створено належні умови.

Як підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженим уповноваженою особою сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради 18 грудня 2024 року, умови проживання задовільні, житлові, санітарно-гігієнічні умови в межах норми, діти забезпечені всім необхідним, одяг по сезону, запас продуктів в достатній кількості, є готові страви.

Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: виокремлені місця для сну, навчання, діти охоплені навчанням, займаються музикою, плаванням, донька займається ментальною арифметикою, в квартирі наявні музичні інструменти, меблі, комп`ютер (т. 1 а.с. 128).

Але 02 березня 2025 року ОСОБА_1 без згоди матері, ОСОБА_2 , забрав малолітню доньку ОСОБА_23 з попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та переїхав з дівчинкою до належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначену обставину визнають обидві сторони, і позивач, і відповідач.

При цьому, ще під час спільного проживання сторін відповідач ОСОБА_2 звернулась до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради як органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 18 лютого 20025 року за вих. №Д02.1-16/77 Виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради повідомив відповідачу ОСОБА_2 , що припиняє розгляд заяви у зв`язку зі зверненням з позовом до суду щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_24 , та зважаючи на вік ОСОБА_25 , оскільки згідно ч. 3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (т. 1 а.с. 118).

З таким позовом про визначення місця проживання дитини до Київського районного суду м.Полтави 18 лютого 2025 року звернувся ОСОБА_1 .

Таким чином, на час розгляду справи судом сторони проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином сторін ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за попередньою адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час розгляду справи проживали за адресою: АДРЕСА_4 . Проте, за повідомленням представника позивача, на даний час відповідач з малолітньою дитиною виїхав до Німеччини.

Про місце перебування дитини на даний час позивач або його представник суду не повідомили.

За твердженням матері дитини, їй позивач також не повідомив де перебуває її дочка. На даний час вона не має інформації про місце перебування малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не досягли згоди щодо місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_24 .

Як передбачено ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з ним, суд бере до уваги, що і мати, і батько належним чином виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_28 .

Вони разом утримували та виховували дитини, забезпечували її навчання та відвідування додаткових занять та гуртків.

Будь-які докази того, що мати, ОСОБА_2 , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки, або вчиняла щодо дитини неправомірні дії, в матеріалах справи відсутні.

Суд відхиляє посилання позивача застосування відповідачем домашнього насильства щодо нього та дитини, оскільки постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 17 січня 2025 року у справі №554/14182/24, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, скасовано постановою Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП (т. 1 а.с. 115-117).

Інші докази, якими б підтверджувалося вчинення відповідачем домашнього насильства щодо дитини або позивача, сторонами до справи не додано.

Допитані в судовому засіданні свідки також заперечували будь-які факти вчинення ОСОБА_2 будь-яких неправомірних дій або застосування нею насильства до дитини.

Так, свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що ОСОБА_29 ніколи не підвищувала голос на дітей, ні на ОСОБА_30 , ні на ОСОБА_5 . Натомість під час спільної поїздки на море в присутності свідка ОСОБА_31 принижував ОСОБА_29 або ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що родина ОСОБА_32 характеризується лише з позитивного боку. Діти завжди були щасливі. Мама дуже гарно про них піклується.

Свідок ОСОБА_17 , яка перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_2 , в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_29 постійно була з дітьми, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . ОСОБА_35 свідок бачила лише коли вони разом відпочивали сім`ями. Свідок бачила, як ОСОБА_31 на підвищених тонах спілкувався з ОСОБА_33 , давав йому настанови, заставляв щось робити, якісь вправи. Востаннє ОСОБА_5 свідок бачила на заході для дітей з інвалідністю близько двох місяців тому (тобто коли дитина проживала лише з батьком). У дитини був неохайний вигляд. ОСОБА_6 була одягнута не по розміру, брудна, не розчесана.

Свідок ОСОБА_13 , яка є вчителем ліцею №31, де навчається ОСОБА_6 , суду повідомила, що у адміністрації школи виникали непорозуміння з батьком дитини, який висловлював своє невдоволення характеристикою на дитину. Дівчинка є розумною, активною. Дитина розповідала. Що тато казав, що він є ОСОБА_36 , а мама ОСОБА_37 . Батько налаштовує дитину проти матері. Вчителі даного навчального закладу були свідками як дитина замахувалася на маму. Після того, як дитина почала проживати лише з батьком, її успішність погіршилася. Дитина стала гірше читати. Зараз дитина не дуже доглянута. ОСОБА_38 у неї не чистий. Дитина на це каже: «Зате розумна». Тато навчанням дитини не цікавиться. На батьківських зборах був лише одного разу. На даний час у ОСОБА_28 формується зверхність по відношенню до інших дітей. Свідок зробила висновок, що це йде від тата.

Свідок ОСОБА_39 суду повідомила, до ОСОБА_1 її колишній чоловік. Шлюб вони розірвали офіційно у 2006 році, після чого проживали разом ще 5 років. У ОСОБА_35 була нав`язлива ідея, він дуже хотів дитину. Свідок на це не погодилась. Тому вони розійшлися. Щодо ОСОБА_28 він казав, що вона буде у нього найкраща, «сама-сама».

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що ОСОБА_5 вона бачила востаннє влітку минулого року. Дитина проживає з ОСОБА_1 . До ОСОБА_30 у нього не дуже гарне ставлення. ОСОБА_31 принижував його. Він намагався відокремити ОСОБА_5 від інших дітей та від ОСОБА_29 . Свідок чула, що ОСОБА_1 вчить дитину ображати маму. Наприклад, він казав: « ОСОБА_40 мамі, що вона ОСОБА_37 ». ОСОБА_1 каже, що може спілкуватись з померлими та може лікувати людей. Казав, що він Бог, тому житиме довго, а свідкові пороблено, тому вона скоро помре.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що вони сім`ями дружили з родиною ОСОБА_32 . Зі слів ОСОБА_29 свідок знає, що на даний час її дочка ОСОБА_6 проживає з батьком. На батьківські збори у школу до ОСОБА_28 ходить тільки мама. Син свідка ОСОБА_41 раніше дружив з ОСОБА_34 . Коли ОСОБА_6 почала проживати з татом, ОСОБА_6 змінилася в поведінці, стала більш агресивна. ОСОБА_29 скаржилася, що ОСОБА_1 застосовував до неї побиття. ОСОБА_42 свідкові скаржився, що тато забрав ОСОБА_5 , тому у нього тепер немає сестри. Також ОСОБА_42 неодноразово казав свідкові про ОСОБА_5 , він скучає. Казав, що тато його кинув.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що її син та син сторін у справі ОСОБА_42 ходили в один клас. Свідок помітила, що позивач зверхньо спілкувався з усіма. На дні народження дитини він сидів окремо, ні з ким не спілкувався. ОСОБА_6 захотіла залишитися з батьком, бо він їй все дозволяв. Тато її просто «купив».

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово ображав її та ОСОБА_29 . 02 березня 2025 року він забрав ОСОБА_5 та повів у школу. В той день зранку дитину він не погодував. Він казав, що їсти це зло. Він взяв речі дитини, після чого додому вони вже не повернулись. Позивач налаштовував дитину говорити погані слова. Він також любив «випити», після чого ставав неконтрольований.

Свідок ОСОБА_43 ОСОБА_44 суду повідомила, що знає позивача та його дочку ОСОБА_5 , оскільки вона також водить дитину на заняття, які відвідує і ОСОБА_6 . Свідок характеризує дитину як дуже обдаровану, «самородок», а батька - як дуже турботливого та уважного. Маму свідок не бачила, але дитина її боїться. Про це казала сама ОСОБА_6 . Дитина від неї тікає. Дитина була закритою, замкненою, а коли почала жити з татом, змінилася, зовні стала виглядати краще. Також свідок вважає, що мама створює небезпеку для дитини. Одного разу дитина казала, що мама заборонила лікарю видавати ОСОБА_45 довідку для школи.

Свідок ОСОБА_11 суду також повідомила, що ОСОБА_1 її колишній керівник. Про обставини його життя знає зі слів ОСОБА_35 . В середині лютого 2025 року свідок його зустріла в ТЦ «Конкорд». Він був з ОСОБА_34 . Поки він розмовляв зі свідком, ОСОБА_6 бігала по ескалатору. Він казав, що ОСОБА_6 дуже добре грає на скрипці. Біля «Універсаму» за 45 хв. заробила майже 2000 грн. Одного разу від ОСОБА_1 свідкові надійшло текстове повідомлення з проханням посидіти з ОСОБА_34 , але свідок відмовила.

Свідок ОСОБА_46 суду повідомив, ОСОБА_31 возив дитину на заняття. Щодня у неї близько п`яти занять. А коли у нього машина не працювала, свідок на його прохання возив ОСОБА_35 разом з дитиною близько тижня на заняття. Свідок знає, що ОСОБА_6 хоче жити з татом. Він не був очевидцем якихось неправомірних дій з боку батьків по відношенню до дитини. Але від ОСОБА_28 чув, що мама її ударила.

Крім зазначених свідків, судом було задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання та допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Проте, протягом всього часу розгляду справи позивач не забезпечив явку зазначених свідків в судове засідання. За вказаними ним адресами дані свідки судові повістки не одержували, всі вони повернулися до суду без вручення з довідками поштової організації: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, позивач, ймовірно невірно вказав прізвище, ім`я та по батькові одного із свідків, а саме: ОСОБА_8 .

Як зазначила в судовому засіданні відповідач, ймовірно, позивач мав на увазі ОСОБА_8 (чоловіка).

Представник позивача з цього приводу пояснень надати не могла, а позивач в судові засідання вже не являвся, пояснень, заяв з цього приводу не надавав.

Оскільки судом було вичерпано можливості щодо забезпечення допиту вказаних свідків, а позивач явку цих свідків в судове засідання не забезпечив, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

З наведених вище доказів вбачається, що після того, як позивач без згоди матері змінив місце проживання дитини, відповідач ОСОБА_2 не має можливості в повній мірі брати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею.

В судовому засіданні позивач також висловлював заперечення проти спілкування ОСОБА_2 з дитиною, посилаючись на те, що під час їхніх зустрічей вона може чинити якість провокації.

Зазначені обставини суд розцінює як вчинення батьком дій, внаслідок яких дитина була розлучена з матір`ю, що не відповідає інтересам не тільки матері, але і найкращим інтересам дитини.

Дитина розлучена не тільки з матір`ю, але і з іншими родичами, зокрема бабусею та старшим братом ОСОБА_33 . Така позиція батька суперечить інтересам дитини.

Суд критично оцінює висновок експерта №283 за результатами проведення психологічного дослідження на підставі договору №283 (02), укладеного за зверненням ОСОБА_1 , що складений 07 березня 2025 року експертом Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міхеєвою М.Л. (т. 1 а.с. 64-77), оскільки з даного висновку вбачається, що експертне дослідження проведено за замовленням ОСОБА_1 і тільки на підставі наданих ним матеріалів.

При цьому на час складення висновку між сторонами вже існував спір щодо визначення місця проживання дитини, але висновок не містить будь-яких доказів того, що мати дитини, ОСОБА_2 була повідомлена про таке експертне дослідження, мала можливість взяти участь у дослідженні або надати необхідні докази з тим, щоб експерт міг взяти їх до уваги та провести всебічне дослідження, зокрема щодо впливу матері або батька на дитину у формуванні її ставлення до іншого з батьків.

13 березня 2025 року спеціалісти Полтавського міського центру соціальних служб відвідали дитину за адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами відвідування складено акт оцінки потреб сім`ї/особи від 13.03.2025 (т. 1 а.с. 83-85), у якому встановлено, що ознаки складних життєвих обставин для дитини відсутні. Її вага. Зріст відповідають віку. Одяг відповідає сезону. Дитина має чисту постільну білизну. Її харчування відповідає віку, продукти були в наявності.

При цьому дитина повідомила, що вона не любить іграшки, батько сказав, що вони втекли від мами без іграшок.

В присутності спеціалістів дитина категорично висловлювалась проти мами, але на запитання фахівця чи простила б маму, каже, що так.

При цьому в акті відмічено, що дитина часто говорить словами батька, повторює дорослі терміни, на кшталт «біологічна мати».

Також зазначено, що батько не дозволяє мамі контактувати з дитиною (т. 1 а.с. 83-85).

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 13.03.2025 за результатами оцінки потреб з`ясовано, що складні життєві обставини наявні. Ситуація ускладнена тим, що батько, не дочекавшись рішення суду, забрав доньку від матері і перешкоджає їх спілкуванню (т. 1 а.с.86).

Таким чином показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, даними акту оцінки потреб сім`ї/особи від 13.03.2025, даними висновку оцінки потреб сім`ї від 13.03.2025 підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 не тільки самовільно, без згоди матері забрав малолітню дитину та змінив її місце проживання, але і всіляко обмежує спілкування матері з дитиною, налаштовує дитину проти матері.

Зазначений висновок суду також підтверджується залученим позивачем до матеріалів справи фотознімком, на якому зображена відповідач з дитиною, яка тримає аркуш паперу з таким текстом: «Я хочу. Я хочу проживати з татом. Я хочу щоби ОСОБА_47 повернула мої речі. Я хочу щоби ОСОБА_47 повернула мої гроші 3 (далі нерозбірливо) гр і 7000 $. Я хочу щоби ОСОБА_47 мене не турбувала. Я не хочу Олю бачити» (т. 2 а.с. 112).

На переконання суду, вимагаючи повернення її грошей, дитина відтворює почуте від дорослої особи, якою є її батько, ОСОБА_1 .

Як підтверджується психолого-педагогічною характеристикою учениці 1-Б класу ліцею №31 Полтавської міської ради ОСОБА_7 , ОСОБА_48 навчається в освітньому закладі з 2024 року за типовою освітньою програмою НУШ-2…В цілому інтелектуальний рівень дитини відповідає віковій нормі. Дівчинка емоційна, доброзичлива, уміє спілкуватися з однолітками. Учениця проявляє лідерські якості, проте дуже болісно реагує на невдачі та власні помилки.

Останнім часом поведінка викликає занепокоєння, бо у спілкуванні з дитиною спостерігається негативне ставлення до власної матері, яке йде від налаштування батьком, бо увесь час повторює, що так сказав тато. При ньому, а також на очах педагогічних працівників дитина штовхає матір та висловлює неприйняття, всіляко намагається ображати або уникати спілкування.

Мати приділяє достатньо уваги освіті та вихованню дитини: дівчинка завжди охайна, має всі необхідні речі в належному стані для навчання та розвитку. ОСОБА_49 активно взаємодіє з батьківською спільнотою, ініціює масові заходи для класу, допомагає в організації та супроводі, постійно тримає зв`язок із вчителями закладу, цікавиться успіхами та невдачами дитини, допомагає їй знімати відео для участі у конкурсах класу, турбується про її психічний стан. Тато, ОСОБА_31 , періодично приводить та забирає дитину із занять, із вчителями-предметниками та класним керівником щодо успішності дитини та поведінки дитини не спілкується. Останнім часом поводив себе зверхньо з класним керівником та заступником директора з навчально-виховної роботи, не погоджувався з педагогічною характеристикою дитини, вимагав змінити формулювання, негативно висловлювався про матір своєї дитини (т . 1 а.с. 137).

Зазначене у вказаних вище доказах також свідчить на користь того, що батько налаштовує дитину проти матері.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради надав висновок щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , затверджений рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 24 червня 2025 року №144 (т. 2 а.с.38-40).

Вказаним висновком встановлено, що дитина проживає з батьком ОСОБА_1 . До недавнього часу, до березня 2025 року, дитина проживала з обома батьками. Батько і матір брали активну участь у житті дитини, займались її розвитком і вихованням.

02.03.2025 ОСОБА_1 самовільно змінив місце проживання доньки ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не поставивши матір до відома та не узгодивши з нею місце проживання зазначеної дитини. З того часу ОСОБА_2 та старший брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 позбавлені можливості нормально спілкуватись з ОСОБА_34 . Після того, як батько разом з ОСОБА_34 змінив місце проживання, він не повідомив інших членів родини щодо місця проживання дитини. ОСОБА_6 поводиться агресивно відносно матері, спілкується завченими фразами, на контакт з матір`ю не йде, на її запитання не відповідає. Депто ОСОБА_29 повідомляє, що вона неодноразово намагалась відвідати дитину за її місцем проживання, поспілкуватись з нею та батьком, але всі спроби знайти спільну мову не досягай успіху.

Психолого-педагогічна характеристика учениці ліцею № 31 м. Полтави від 20.02.2025 ОСОБА_24 також свідчить про те, що останнім часом поведінка ОСОБА_28 викликає занепокоєння, у спілкуванні з дитиною спостерігається негативне ставлення до власної матері, яке йде від налаштування батьком, бо весь час повторює, що так сказав тато. В присутності педагогічних працівників дитина штовхає матір та висловлює неприйняття, всіляко намагається ображати або уникати спілкування...

…В акті оцінки потреб Полтавського міського центру соціальних служб від 13.03.2025, складеному за адресою: АДРЕСА_3 , дитина категорично висловлюється проти матері, але каже, що вибачила би маму. Фахівець звернув увагу, що ОСОБА_6 часто говорить словами батька, повторює дорослі терміни на зразок «біологічна мати». У висновку оцінки потреб сім`ї, складеного Полтавським міським центром соціальних служб, зазначено, що ситуація ускладнена тим, одо батько, не дочекавшись рішення суду, забрав доньку від матері і перешкоджає їх спілкуванню, матері не дозволяється контактувати з донькою.

Навпаки, ОСОБА_2 вживає заходів щодо нормалізації ситуації. У відповіді адвокату Ганні Хайнацькій від Полтавського міського центру соціальних служб зазначається, що ОСОБА_2 звернулась до Центру за допомогою у вирішенні питання налагодження сімейних стосунків в родині, відновлення здорових емоційних стосунків між її членами. ОСОБА_2 виконує умови та заходи, передбачені індивідуальним планом соціального супроводу. Умови проживання ОСОБА_2 на належному рівні, для дітей облаштоване місце для навчання, дозвілля. В наявності сезонний одяг, продукти харчування. Створені умови для повноцінного розвитку та виховання дітей, базові потреби забезпечені.

В поясненні ОСОБА_2 зазначає, що батько створив для доньки ОСОБА_28 перенасичений графік. Також вона звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інвалід 2-ї групи, отримував контузії, зловживає алкоголем, наносив їй тілесні ушкодження, налаштовує доньку проти неї. 02.03.2025 ОСОБА_1 самовільно змінив місце проживання доньки ОСОБА_28 , не узгодивши це з матір`ю, залишивши сина ОСОБА_30 разом з ОСОБА_2 . З того часу мати обмежена в спілкуванні з донькою. Вона бачить дитину короткотривало, виключно біля школи або під час позакласних заходів. Дитина налаштована агресивно проти матері, тікає від неї, говорить завченими татовими фразами, на контакт не йде, на питання не відповідає. Мати зазначає, що вона неодноразово приїздила за місцем проживання ОСОБА_28 , намагалась знайти компроміс з колишнім чоловіком. За час проживання з батьком, зі слів матері, дитина схудла на 4 кг., неодноразово хворіла. До школи приходить неохайна, з брудною головою, незрізаними нігтями, в брудному, давно вживаному та порваному одязі, не по сезону та не по розміру. Речі та продукти харчування, що передає матір, батько демонстративно викидає. Дитина стала гірше навчатись, виявляє агресію до однолітків. Дитина скаржиться що нема чого їсти, приходить на заняття голодна. Батько забороняє дитині брати участь у позашкільних заходах, екскурсіях. Дитина не була на останньому дзвонику, пропускає гуртки. 01.06.2025 ОСОБА_1 не дав можливості бабусі та брату ОСОБА_50 спільно провести дозвілля з ОСОБА_34 .

На думку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, така поведінка ОСОБА_1 порушує права ОСОБА_24 та ОСОБА_2 …

…Враховуючи вищевикладені норми законодавства та обставини справи, орган опіки та піклування приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 порушує право ОСОБА_2 на виховання дитини, спілкуванні з нею, то, як дитина ставиться до матері, порушує вимогу законодавства на виховання дитини в дусі повазі до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї.

Посилаючись на вказані обставини, орган опіки та піклування вважає:

1. Визнати категорично неможливим подальше проживання малолітньої ОСОБА_7 , 2017 р. н. з батьком, ОСОБА_1 , оскільки він негативно впливає на дитину.

2. Затвердити висновок, в якому визначити місце проживання ОСОБА_7 , 2017 р. н. разом з матір`ю, ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 38-40).

Вказаний висновок органу опіки та піклування відповідає іншим доказам у справі.

Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що вказаний висновок органу опіки та піклування позивачем оскаржено.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Наявний у справі висновок органу опіки та піклування, як один із доказів, не суперечить іншим доказам у справі, є обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Крім того, на час розгляду справи даний висновок не змінений, не скасований, а тому є дійсним.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як передбачено ч.1 ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.3 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що хоча батько належним чином піклується про дитини, виховує та утримує її, вчинення ним дії, спрямованих на розлучення дитини з матір`ю, припинення їхнього спілкування, порушує права дитини.

Суд також бере до уваги, що згідно принципів Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування (принцип 4).

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю (принцип 6).

Ту обставину, що за повідомленням представника позивача ОСОБА_1 , не дочекавшись рішення суду, вивіз дитину за межі України, суд також розцінює як чинення батьком дій, спрямованих на розлучення матері та дитини, перешкоджання їхньому спілкуванню.

Суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що виїзд дитини з батьком за межі України зумовлено воєнним станом та здійснено позивачем з метою забезпечення безпеки дитини.

При цьому, не маючи на меті перешкодити спілкуванню матері та дитини, позивач мав вирішити питання щодо виїзду дитини спільно з ОСОБА_2 , чи хоча б повідомити відповідачу про це, і про місце перебування її дитини.

Таких дій позивач не вчинив. ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що їй невідоме місце перебування її дитини. Єдине, що їй відомо, що дитина за межами м. Полтави.

Більш того, ще до виїзду за межі України позивач, також без згоди матері, намагався влаштувати дитину на навчання до навчального закладу, розташованого у Львівській області, що підтверджується довідкою №179, виданою 28 серпня 2025 року Львівським державним музичним ліцеєм імені С.Крушельницької, згідно якої ОСОБА_3 зарахована у даний навчальний заклад у 2-й клас.

На підставі викладеного судом встановлено, що у разі визначення місця проживання дитини з батьком буде порушено право малолітньої ОСОБА_3 на участь матері в її вихованні та на спілкування з нею та з іншими членами родини, зокрема з братом, ОСОБА_26 .

Чинення батьком всіляких перешкод матері брати участь у вихованні дитини та у її спілкуванні з дитиною, налаштовування батьком дитини проти матері, є перешкодою для визначення місця проживання дитини з ним.

Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду позивач ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не сплатив.

Оскільки в задоволенні позову судом відмовлено, але позивач від сплати судового збору звільнений, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з батьком - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування, адреса: м.Полтава, вул. Решетилівська, 1/2,

третя особа Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30, .

Повне судове рішення складено 10.10.2025.

Головуючий О.А.Самсонова