ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1601/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/413/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.

суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,

секретар судового засідання: Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сікори О.О. у справі №650/1601/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

19 березня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Ковальчук Ірину Миколаївну звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», в якому зазначила, що позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:015:0028, загальною площею 9,03 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району, Херсонської області. Вказана земельна ділянка належить Позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.12.2019 року №930.

06.09.2010 між ОСОБА_2 (спадкодавцем) та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» було укладено договір оренди землі №4АА71500034.

18.09.2015 року було укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно якої новим орендарем земельної ділянки стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року між ОСОБА_2 , ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 06.09.2010 року.

Цією додатковою угодою сторони домовилися викласти договір оренди в новій редакції, визначити нову сторону в договорі (Орендаря), а саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Вказаною додатковою угодою було встановлено нормативно грошову оцінку земельної ділянки в сумі 308 539,66 гривень. Також встановлено, що розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою становить 5,91% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 18 234,69 гривень. Пунктом 4.5 додаткової угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Встановлено строк дії договору оренди до 31.12.2025 року.

Успадкувавши вище вказану земельну ділянку, позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою. Проте, відповідач, порушуючи умови договору оренди, не сплатив орендну плату в 2022, 2023, 2024 роках, загальна сума боргу становить 54704,07 грн і не повідомив позивача про причини невиконання умов договору оренди

Також всупереч умовам договору, а саме, що земельна ділянка передавалася відповідачу в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільгосппродукції, на сьогоднішній день земельна ділянка не оброблена, перебуває в сильно забур`яненому стані, що призводить до погіршення якісних властивостей грунту та зниження його родючості.

Посилаючись на систематичне невиконання орендарем своїх обов`язків по сплаті орендної плати позивач просила:

розірвати договір оренди від 06.09.2010 року за №4АА02128-34 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_2 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 34631468, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0028; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_3 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 54 704,07 грн, згідно договору оренди землі від 06.09.2010 року за №4АА02128-34, укладеного між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_2 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року), витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 06.09.2010 року за №4АА02128-34 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_2 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 34631468, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0028.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 54 704 гривень 07 копійок, згідно договору оренди землі від 06.09.2010 року за №4АА02128-34, укладеного між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_2 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року), витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 54 704,07 грн та розриваючи договір оренди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем орендна плата за 2022, 2023, 2024 роки не була сплачена, що є істотним порушенням умов договору, тому дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Суд також вказав, що заборгованість з орендної плати підлягає стягненню без врахування податків та зборів, оскільки відповідач не надав доказів виконання обов`язку податкового агента щодо їх утримання та перерахування.

При цьому суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Зважаючи на повне задоволення позовних вимог та доведеність розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і їх співмірність, суд стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Узагальнюючи доводи апеляційної скарги та її вимоги.

08 травня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу апеляційного суду від ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» надійшла апеляційна скарга, в якій порушено питання про скасування рішення та ухваленя нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник, не заперечуючи факту договірних відносин з позивачем щодо спірної земельної ділянки, наявності невиплати орендної плати за користування земельною ділянкою, суми боргу, вказав що невиконання умов договору відбулося не з вини підприємства та було обумовлено агресією рф й окупацією територій, на яких знаходиться спірна земельна ділянка, внаслідок чого ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань. Після деокупації за фактом розкрадання та знищення майна ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зареєстровано об`єднане кримінальне провадження.

Неможливість обробітку земельної ділянки через її потенційне замінування та пряма загроза для життя і здоров`я є обставинами, за які орендар не відповідає, і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняє його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим.

Зазначає, що відповідно до розпоряджень військової адміністрації за 2023-2024 роки орендовані ТОВ «ЮТС-Агропродукт» земельні ділянки є непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. За викладеного вважає, що стягнення орендної плати з відповідача є неправомірним, а відсутність систематичної не сплати орендної плати у зв`язку з не використання земельних ділянок через обставини, за які відповідач не відповідає, свідчать про відсутність підстав для розірвання договору оренди.

Крім того обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України.

Також зазначав, що відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01.03.2023, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» включено до переліку підприємств, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили.

Вказав, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат становить 22 500,00 грн.

Аргументи інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ковальчук І.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просила скаргу залишити без задоволення, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду.

Зазначила, що відповідач не надав докази щодо отримання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати в Україні із засвідченням форс-мажорних обставин, які перешкоджали у виконанні договірних зобов`язань; не надав докази щодо призупинення господарської діяльності Товариства у період з 24 лютого 2022 року по травень 2025 року, обмежившись лише посиланням на військові дії рф на території України та Херсонської області.

Посилання відповідача на розпорядження Новорайської СВА Бериславського району як на таке, що підтверджує факт непридатності спірної земельної ділянки є не обґрунтованим, оскільки вказані розпорядження лише надають відповідачу пільги, але не звільняє від плати за оренду землі приватної власності і також у вказаних розпорядженнях Новорайська СВА не визнає ділянки непридатними або засміченими вибухонебезпечними предметами, а лише надає пільги на певний строк. Товариство не намагалось зв`язатись з орендодавцем та повідомити про неможливість використання вказаної земельної ділянки, також не повідомив і про зміну своєї адреси, та жодним чином не намагався врегулювати питання досудовим шляхом.

Крім того, відповідач, переслідуючи злочинний намір щодо унеможливлення виконання рішень суду щодо розірвання договорів оренди на території Новорайської селищної ради (у разі задоволення позовних вимог), підписав договір №1704/25-10 від 17.04.2025 року про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС»

Витрати, заявлені відповідачем не підлягають задоволенню, адже весь судовий процес спричинений виключно недобросовісністю відповідача, позивач лише намагається захистити своє право, як власник земельної ділянки, який позбавлений в силу наявності оренди розпорядитися своїм майном і якому не сплачують орендну плату. Не подано жодних доказів судових витрат. Особа, яка подала скаргу від імені відповідача ОСОБА_4 не є адвокатом і не зрозуміло про які саме витрати йде мова.

Заяви, клопотання до суду апеляційної інстанції.

15 липня 2025 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. подав через систему «Електронний суд» клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, визначених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, до розгляду Верховним Судом справи № 650/3776/24, яка ухвалена у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши положення п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, перевіривши матеріали клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених законом для зупинення провадження у даній справі.

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах ( у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Тоді як, у даному випадку касаційне провадження у справі №650/3776/24, відкрито ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2025 року, а відтак відсутні обставин, які дають право зупинити провадження у справі відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Явка учасників справи.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Ковальчук І.М. надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести без її участі та участі позивача, проти доводів апеляційної скарги заперечують..

Згідно зі ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.

Позиція апеляційного суду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.2019 року №930, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0028, загальною площею 9,03 га, розташованої на території Степнянської сільської ради Бериславського району, Херсонської області. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13.12.2019 р.

06 вересня 2010 року між спадкодавцем позивача, ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» був укладений договір № 4АА71500034 оренди вказаної земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_2 передала земельну ділянку в оренду Товариству для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

18 вересня 2015 року між ОСОБА_2 , ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за умовами якого новим орендарем земельної ділянки стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28 грудня 2017 року між ОСОБА_2 , ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 1100128 до Договору оренди землі № 4АА71500034 від 18.09.2015 року. За умовами вказаної додаткової угоди:

- новим орендатором земельної ділянки стало ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»;

- пунктом 2.4 встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 308539,66 гривень;

- пунктом 3.1 встановлено строк дії договору оренди до 31.12.2025 року;

- пунктами 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 9.4 на орендаря покладений обов`язок своєчасно сплачувати орендну плату у строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року у грошовій формі в розмірі 5,91 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди, що становить 18 234,69 грн, в тому числі ПДФО та військовий збір. З цієї суми орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше);

- пунктом 12.3 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до п.12.5 договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) до іншої особи (осіб) у тому числі в порядку спадкування, а також реорганізації юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати матеріали справи не містять.

На підставі викладених обставин суд встановив, що орендарем орендна плата за 2022,2023,2024 роки не виплачена, сума заборгованості по орендній платі за 2022 2024 роки становить 54 704,07 грн.

Згідно з листом-довідкою Новорайської сільської військової адміністрації від 03 березня 2025 року №01-12/432/25, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» з 24 лютого 2022 року і по теперішній час не здійснює господарської діяльності на території Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, навіть після проведення розмінування земель сільськогосподарського призначення. За наявною інформацією, орендна плата громадянам, які мають земельні ділянки (паї) у Новорайській громаді, не сплачується.

Згідно з листом-довідкою Новорайської сільської військової адміністрації від 05 травня 2025 року №01-12/1008/25, розпорядження Новорайської СВА № 163 від 31.10.2023 року, №29 від 06.02.2024 року, № 154 від 18.04.2024 року «Про надання пільг місцевих податків та зборів ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» ніяким чином не звільняє ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності, також вищезгадані розпорядження не звільняють від обов`язку сплати ПДФО та військового збору; Новорайською СВА не здійснювались окремі заходи щодо визнання земельних ділянок приватної власності забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами і така інформація до Державного земельного кадастру не вносилась.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди, виходив з того, що відповідачем орендна плата за 2022-2024 роки не була сплачена, що є істотним порушенням умов договору та відповідно до ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди.

При цьому суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

У цій справі, суд встановив, що належна позивачці на праві власності земельна ділянка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, перебуває в оренді відповідача на підставі договору оренди від 06.09.2010 року та додаткових угод до договору. За умовами укладеного договору оренди сторони погодили сплату орендної плати в строк до 31 грудня щорічно в розмірі 5,91% нормативно грошової оцінки землі, що становить 18234,69 грн, виходячи із розрахунку: 308539,66 грн нормативно грошова оцінка землі х 5,91%.

Суд першої інстанції дослідив та встановив, що відповідач не сплачував орендну плату у 2022-2024 роках та загальна сума заборгованості орендної плати за вказаний період становить 54704,07 грн.

Апелянт, відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не оспорюючи факту порушення ним зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки, суми боргу, посилається на те, що таке порушення сталося внаслідок непереборної сили, а саме військової агресії рф проти України, органами місцевого самоврядування навіть неодноразово розглядались питання й приймались рішення щодо податкових пільг товариству як орендареві через війну (бойові дії, окупаційні заходи, тощо), а тому на підставі положень ст. 617, ч.6 ст.762 ЦК України відповідач не може бути притягнутий до відповідальності, передбачену договором оренди чи законом.

Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а з 11.11.2022 року належить до територій можливих бойових дій.

Вказана обставина не була належним чином оцінена судом першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися земельною ділянкою в 2022 році і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний рік.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що порушення зобов`язання щодо несплати орендної плати позивачу за 2022 рік сталося внаслідок існування форс-мажорних обставин, бойових дій та тимчасової окупації Новорайської селищної територіальної громади, на території якої розташована спірна земельна ділянка.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі 610/941/24 вказав, що тимчасова окупація населеного пункту, в якому розташована спірна земельна ділянка, впливає на можливість орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, проводити посівну компанію, збирати врожай тощо.

Таким чином, орендар не допустив умисне порушення умов договору. Вина орендаря у не сплаті орендної плати за 2022 рік відсутня.

Враховуючи, що з 09.04.2022 року по 11.11.2022 рік Новорайська селищна територіальна громада, на території якої розташована спірна земельна ділянка перебувала під тимчасовою окупацією рф і цей факт є загальновідомим фактом і не потребує доказування, а отже відповідач не міг користуватися землею(докази зворотного відсутні) з обставин, за які він не відповідає, колегія суддів дійшла висновку про те, що в силу ч.6 ст.762 ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплати орендної плати за вказаний період, а тому позовні вимоги про стягнення орендної плати в цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується висновку суду про стягнення орендної плати за 2023 та 2024 рік і розірвання договору оренди, апеляційний суд вважає, що такий висновок суду є правильний і відповідає встановленим по справі обставинам справи та вимогам закону.

Вбачається, що відповідач не заперечував факту несплати ним орендної плати позивачу за користування його земельною ділянкою за 2023 та 2024 роки, проте стверджував, що таке порушення спричинено форс-мажорними обставинами, які перешкоджали виконати передбачений договором обов`язок із виплати орендної плати за вказаний період.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку (див. постанови ВС від 01.06.2021 у справі №910/9258/20, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21).

А отже саме відповідач мав би довести із застосуванням засобів доказування, визначених процесуальним законом відсутність своєї вини у порушенні умов договору в частині несплати орендної плати за 2023-2024 роки.

Між тим, відповідач в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належних доказів на підтвердження обставин, якими він заперечував вимоги позову суду не надав.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували неможливість відповідача через форс-мажорні обставини виконати свої зобов`язання за договором оренди землі в частині сплати орендної плати позивачу за 2023 та 2024 роки.

Посилання відповідача на те, що органами місцевого самоврядування, у зв`язку із надзвичайними та невідворотними обставинами, відповідними розпорядженнями надавались податкові пільги, не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про порушення відповідачем умов договору про оренду землі в 2023 року та 2024 році в частині несплати орендної плати за вказаний період, оскільки потенційне забруднення земель вибухонебезпечними предметами, як про це вказано у розпорядженнях начальника сільської військової адміністрації не свідчить про дійсний стан спірної земельної ділянки та повну неможливість її використання. Висновки суб`єктів протимінної діяльності щодо неможливості використання спірної земельної ділянки через її замінювання в матеріалах справи відсутні.

Порушення кримінальної справи за заявою відповідача щодо викрадення майна підприємства не свідчить про те, що викрадене майно було єдиним майном та внаслідок його викрадення товариство немало можливості здійснювати господарську діяльність. Доказів того, що підприємство не мало можливості залучити необхідну техніку та обладнання, необхідного для обробітку землі матеріали справи не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду справи.

Також не заслуговує на увагу, посилання відповідача на розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року, оскільки, вказане розпорядження не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, не скасовує зобов`язань, які покладені на нього договором оренди землі, та не містить жодної імперативної норми щодо автоматичного припинення чи призупинення нарахування та сплати орендної плати.

Посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1 вже були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо не виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.

За розрахунками позивача, які не спростовуються відповідачем орендна плата за 2023 рік 18 234,69 грн; 2024 рік 18 234,69 грн, що загалом становить 36 469,38 грн, які і підлягають стягненню з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь позивача.

Суд першої інстанції встановивши, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» істотно порушені умови договору щодо виплати орендної плати за 2023 та 2024 рік, зробив правильний висновок про те, що вимоги позивача про розірвання договору оренди є законними та обґрунтованими та підставно задовольнив їх, з чим погоджується і апеляційний суд.

Зважаючи, що колегія суддів частково визнала прийнятними доводи апеляційної скарги, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення орендної плати змінити, зменшивши суму стягнення з 54 704,07 грн до 36 469,38 грн та виключити з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у 2022 році, як обставину встановлену судом.

В іншій частині судове рішення слід залишити без змін.

Щодо судових витрат.

Відповідно во вимог частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 грн, на правничу допомогу витрачено 10000,00 грн, за подання апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сплатило 2906,88 грн судового збору.

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог: майнових вимог на 66,67 % та задоволення вимоги немайнового характеру, позивач має право на відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 1292,01 грн (2422,40 грн х 66.67% х 0,8) за рахунок відповідача, на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 6667,00 грн (10000 грн х 66,67%), а ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в розмірі 968,86 грн на відшкодування сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги за рахунок позивача (2906,88 грн х 33,33%).

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, що належить стягнути з відповідача на користь позивача складає 6990,15 грн (1292,01 + 6667,00 - 968,86).

Повний текст постанови складений 09.10.2025 р.

Керуючись статтями 374,376,381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за землю змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, з 54704,07 грн до 36469,38 грн.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у 2022 році.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 різницю в судових витратах в сумі 6990,15 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко