Справа № 587/3997/25
07 жовтня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності документу,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та просить встановити, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 24 березня 1981 року, на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » належить йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявлені вимоги мотивує тим, що при оформленні трудової книжки здійснено помилково запис дати народження на російській мові « ІНФОРМАЦІЯ_3 », замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Цю невідповідність було виявлено працівниками Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області при нарахуванні йому пенсії, у зв`язку з чим не було зараховано трудовий стаж до 2004 року. Тому вважає єдиним способом захисту порушених прав звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.
Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Косівщина, Сумського району, Сумської області народився « ОСОБА_1 » (рос.), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6). Також в паспорті громадянина України дата народження ОСОБА_1 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-10).
З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Також, у посвідченні водія, виданого 05 жовтня 2002 року, дата народження ОСОБА_1 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).
У архівній довідці виконавчого комітету Сумської міської ради №1425 від 04 вересня 2025 року зазначено, що у документах Архівного фонду заводу залізобетонних виробів №1 Сумського тресту «Сумсільбуд» в наказах з особового складу є такі відомості про роботу ОСОБА_1 (дата народження не вказана):
- прийнятий формувальником 2 розряду з 20 березня 1981 року (наказ №16-К від 19 березня 1981 року);
- звільнений з посади формувальника 2 розряду з 28 квітня 1981 року (наказ №22-К від 27 квітня 1981 року (а.с. 23).
З передмови до опису справ з особового складу ВАТ «Сумський завод залізобетонних виробів» за 1957-2001 роки вбачається, що на підставі рішення арбітражного суду від 2001 року ВАТ «Сумський завод залізобетонних виробів» визнано банкрутом. На державне зберігання передані справи з особового складу підприємства за 1957-2001 роки (а.с. 21).
З довідки архівного відділу Сумської міської ради №1425/2 від 04 вересня 2025 року вбачається, що документи з особового складу відкритого акціонерного товариства «Сумський завод залізобетонних виробів» м. Суми прийняті на зберігання до архівного відділу Сумської міської ради згідно з актом приймання-передавання №137 від 20 лютого 2002 року (а.с. 22).
Таким чином, помилка в даті народження заявника у правовстановлюючому документі, який підтверджує страховий стаж, порушує його права, оскільки не дає змоги підтвердити зазначений страховий стаж і, відповідно, впливає на реалізацію права на пенсійне забезпечення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно листа ВСУ 01 липня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документ, що підтверджує страховий стаж, який є підставою для призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про її народження.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки для заявника, так як на цей час це впливає на реалізацію його права на призначення пенсії, але помилка в даті народження на титульній сторінці трудової книжки є перешкодою для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 до страхового стажу згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24 березня 1981 року, а виправити зазначений запис в позасудовому порядку на цей час неможливо.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником доведено обставини, на які він посилається, а тому вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24 березня 1981 року, виданої на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 24 березня 1981 року на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. Г. Вортоломей