Суддя Зайцева М. С.
Справа № 209/9596/24
Провадження № 2/644/2100/25
13.10.2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Зайцевої М.С.,

за участі секретаря судового засідання Селіхової А.В.,

представника позивача Болтіка А.С. (в режимі відеоконференції),

представників відповідачів Новікової С.А., Тараненко М.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

17.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 50000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2024 року поліцейським ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гордієнко Ольгою Володимирівною складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215954 від 24.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП. Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215954 від 24.09.2024 року, 24.09.2024 року близько 21 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд.5, вчинив злісну непокору працівника поліції Суслова В.С., а саме не виконував законні вимоги працівника поліції покинути ТЗ Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. 05.11.2024 року постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10890/24 провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З урахуванням подій, що мала місце 24.09.2024 року о 21:30 годині в м. Кам`янське Дніпропетровської області під час патрулювання співробітниками відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Сусловим В.С., старшим лейтенантом поліції Гордієнко Ольгою Володимирівною, старшим сержантом поліції Михненко Вячеславом Руслановичем та капітаном поліції Камишним Олександром Олександровичем, за результатами перевірки за фактом вчинення неправомірних дій під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення безпідставно застосовані заходи фізичного впливу відносно ОСОБА_1 . За даною подією порушено кримінальне провадження №0000045 від 30.09.2024 року. Вказані працівники поліції продовжували незаконні дії, в тому числі шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , з метою приховати злочинні дії, навмисно сфальсифікували адміністративний матеріал та направили до суду. Зазначив, що жодного опору не чинив, поводив себе ввічливо, не кричав, не висловлювався нецензурною лайкою та не ображав поліцейських, останні силоміць «витягли» позивача з авто та неодноразово застосовували фізичну силу. Вказав, що складання протоколу супроводжувалось моральним насиллям, нецензурною лайкою та приниженням, що зафіксовано на відео з боді камер від 24.09.2024 року. Також, на відеозаписі зафіксовано безпідставне застосування заходів фізичного впливу відносно ОСОБА_1 з боку працівників поліції. Внаслідок неправомірних дій співробітників відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області він зазнав тілесних ушкоджень, порушено психічний та психологічний стан з приводу безпідставного застосування фізичної сили з боку працівників поліції та конфіскації автомобіля. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 50000 грн., така сума необхідна для загоювання отриманих душевних страждань та моральних переживань, відновлення психічного та психологічного стану. Також, позивач був вимушений витрачати час на підготовку необхідних процесуальних документів та оплачувати послуги захисника.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.01.2025 року цивільну справу № 209/9596/24 передано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.02.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, призначено підготовче судове засідання.

08.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, відповідно до якого просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказавши про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій відповідачів у справі, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до нього застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено виключно судом. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру, а свідчить про реалізацію позивачем передбаченого КАС України права на оскарження дій поліції та не є безумовним і безспірним доказом неправомірності, не може достовірно доводити факт того, що дії чи бездіяльність відповідача завдали позивачу наслідків, що зумовили настання моральної шкоди, ураховуючи, що права та інтереси позивача були захищені судом. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження порушення стану здоров`я аж до наслідків для психічного стану, як неодноразово зазначено в позові, порушення стосунків позивача з іншими людьми, у приниженні його честі та гідності, моральних страждань, на які посилається позивач. Також, позивачем не доведено та не обґрунтовано у встановлений законодавством спосіб як сам факт складання адміністративного протоколу зумовив тяжкі наслідки для здоров`я, тощо. В матеріалах справи відсутні, зокрема, висновки експертів, психологів, спеціалістів, фахівців щодо психічних та/або психологічних проблем, спричинених відчуттями переживань, душевних страждань, погіршенням морального стану саме під впливом чи внаслідок дій відповідача. Доказування не може бути обґрунтоване лише ймовірністю настання негативних наслідків. Посилання на їх наявність має бути підтверджене доказами. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності органів державної влади не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а є способом захисту та відновлення порушених прав. Тож, на думку відповідача, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наслідків настання моральної шкоди, що є його процесуальним обов`язком.

14.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до якого просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Болтік Антон Сергійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язок між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Позивач не надав належних та допустимих доказів у розумінні ст.76 ЦПК України, які б свідчили, що на сьогоднішній день є відповідний процесуальний документ (постанова або вирок суду), де встановлені факти неправомірних дій поліцейського ГУНП при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП. Позивачем не надано до суду доказів які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, стану та стосунків. Вважають, що позивачем не доведено ті обставини, на які останній посилається, як на підставу для відшкодування моральної шкоди, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

15.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що з урахуванням подій, що мала місце 24.09.2024 року о 21 год 30 хв. в м. Кам`янське Дніпропетровської області під час патрулювання співробітниками відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Сусловим Вадимом Сергійовичем, старшим лейтенантом поліції Гордієнко Ольгою Володимирівною, старшим сержантом поліції Михненко Вячеславом Руслановичем та капітаном поліції Камишним Олександром Олександровичем, за результатами перевірки за фактом вчинення неправомірних дій під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення безпідставно застосовано заходи фізичного впливу, відносно ОСОБА_1 . За даною подією порушено кримінальне провадження №0000045 від 30.09.2024 року. Вище перелічені працівники поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області продовжували свої незаконні дії, в тому числі шляхом складання ст. лейтенантом поліції Гордієнко Ольгою Володимирівною на Шарамка Єгора Романовича протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №215954 від 24.09.2024 року за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП. З метою приховати свої злочинні дії, навмисно сфальсифікували адміністративний матеріал та направили його до суду. Наголосив на тому, що позивач жодного опору не чинив, поводив себе ввічливо, не кричав, не висловлювався нецензурною лайкою та не ображав поліцейських, останні силоміць «витягли» позивача з авто та неодноразово застосовували фізичну силу. Зазначив, що складення протоколу супроводжувалося моральним насиллям, нецензурною лайкою та приниженням, що зафіксовано на відео з боді камер від 24.09.2024 року. Також, на відеозаписі зафіксовано як співробітники відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Суслов Вадим Сергійович, старший лейтенант поліції Гордієнко Ольга Володимирівна, старший сержант поліції Михненко Вячеслав Русланович та капітан поліції Камишний Олександр Олександрович безпідставно застосовували заходи фізичного впливу відносно ОСОБА_1 . Враховуючи неправомірність дій співробітників відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Суслова Вадима Сергійовича, старшого лейтенанта поліції Гордієнко Ольги Володимирівни, старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капітана поліції ОСОБА_3 завдані тілесні ушкодження та порушено психічний та психологічний стан з приводу безпідставного застосування фізичної сили з боку працівників поліції та конфіскації автомобіля. Також, старший сержант поліції ОСОБА_4 самовільно та протиправно відкрив двері автомобіля та почав застосовувати силу. Дана ситуація вибила ОСОБА_1 з нормального життєвого ритму, для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану потрібний був час. Також спричинення моральних переживань зумовлене страхом знову опинитися в такій ситуації, а також доводити спочатку працівнику поліції невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, а потім у судових засіданнях доводити свою невинуватість; у порушенні нормального способу життя, оскільки він змушений був знайти адвоката, а також підлаштовувати особистий час для зустрічей з ним та для відвідування судових засідань. Після таких дій поліцейських, позивач втратив відчуття захищеності, оскільки завданням поліції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію» є охорона прав і свобод людини, які в даному випадку були грубо порушені. Крім того, позивач переживає сильне душевне хвилювання при кожній наступній зупинці його працівниками поліції, чітко пам`ятаючи відношення поліцейських до нього останнього разу. Підставою для відшкодування шкоди у цій справі є встановлення чинним рішення суду незаконних дій працівниками поліції, внаслідок чого позивачу були завдані душевні страждання. Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 2 000 5 000 євро. Позивач визначив розмір спричиненої йому моральної шкоди в суму 50 000 грн, враховуючи витрати для відновлення своєї честі та гідності у судовому порядку.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Болтік А.С. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представники відповідачів Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, кожний окремо, просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на заперечення викладені у відзивах позовну заяву.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з місця події 24.09.2024 року, суд прийшов до наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 215954 від 24.09.2024 року, 24.09.2024 року о 21:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Кам`янське, пр. Аношкіна 5, вчинив злісну непокору працівника поліції Сулов В.С., а саме не виконував законні вимоги працівника поліції покинути т.з. Volkswagen Bora д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.11.2024 року по справі № 208/10890/22, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана постанова суду вмотивована тим, що об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ст. 185 КУпАП, матеріали справи не містять, а лише рапорт поліцейського Гордієнко О., який не може бути єдиним доказом зазначених в протоколі обставин.

30.09.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000045 за ч.2 ст.365 КК України з викладом обставин: за результатами перевірки за фактом неправомірних дій працівників відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що 24.09.2024 року о 21 год 30 хв., поблизу будинку №5 по проспекту Відродження у Кам`янське співробітники відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП застосували заходи фізичного впливу відносно ОСОБА_5 , 2004 року народження, та ОСОБА_1 , 2003 року народження. Внаслідок вищевказаних умисних дій співробітниками відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області безпідставно застосовано заходи фізичного впливу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а також завдано удар правою рукою в область голови останнього.

Висновком службового розслідування за фактами можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейським Кам`янського районного управління ГУНП, за відомостями, викладеними у інформаційній довідці УГІ ГУНП від 15.10.2024, затвердженого начальником головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, встановлено, дисциплінарною комісією у складі: голови дисциплінарної комісії- заступника начальника ГУНП полковника поліції Слухаєнка Ю. М., членів дисциплінарної комісії - начальника управління превентивної діяльності ГУНП полковника поліції Мороза С.П., заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП майора поліції Зайцева В.В., старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП капітана поліції Недової К.О., старшого оперуповноваженого в ОВС ДУ ДВБ НП України підполковника поліції Бабія Р.В. та інспектора відділу службових розслідувань УГІ ГУНП старшого лейтенанта поліції Тютюнника С.В., на підставі наказу ГУНП від 02.10.2024 № 2063, із дотриманням вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, у формі письмового провадження розглянуто справу за відомостями, викладеними у інформаційній довідці УГІ ГУНП (вих. № 33/1-295ід від 27.09.2024) «Про виявлення в мережі «Інтернет» критичної публікації стосовно працівників поліції», в ході якого, встановлено наступне.

До УПД ГУНП надійшла інформаційна довідка УГІ ГУНП про виявлення в мережі «Інтернет» критичної публікації стосовно працівників поліції Кам`янського РУП ГУНП, в якiй вказано про конфліктну ситуацію між працівниками поліції та громадянами, що виразилось у не здійснені належного контролю за своєю поведінкою, почуттями та емоціями.

Відповідно до змісту інформаційної довідки, 24.09.2024 о 21:20 під час патрулювання нарядом ВРПП Кам`янського РУП ГУНП «Клен-404» на службовому автомобілі Renault Duster, н.з. НОМЕР_2 , на синьому фоні, у складі інспектора відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції Гордієнко О.В. та поліцейського відділу реагування патрульної поліції Кам`янського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Суслова В.С., які перебували в однострої з вогнепальною зброєю, біля будинку № 5 по проспекту Аношкіна у м. Кам`янське, зупинено автомобільVolkswagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у салоні автомобіля також перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після зупинки автомобіля на вимогу поліцейського надати документи для перевірки, водій та пасажир почали знімати дії поліцейських на мобільні телефони та ухилятися від виконання вимог поліцейських, а саме не надали документи, що підтверджують особу, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу для перевірки. Крім того, своїми діями провокували поліцейських до вчинення конфліктних дій. У подальшому, за результатами проведеного огляду за допомогою алкотестера Drager Alcotest 6810 №АRВН 0606 у водія ОСОБА_5 , встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,82 проміле. Відносно водія ОСОБА_5 складено протокол серії ЕПР1 № 136175 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП серії ЕНА № 3125518, а також відносно ОСОБА_1 складено протокол за ст.185 КУпАП.

Під час проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії переглянуто опублікований в мережі «Інтернет» відеозапис, встановлено факт порушення старшим сержантом поліції ОСОБА_4 пунктів 1,2,3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІI, що виразилося у висловлювані та діях, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини під час виконання службових обов`язків.

Крім цього, керівництвом Кам`янського РУП ГУНП, надано відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також наряду ГРПП Кам`янського РУП ГУНП «Клен - 403», які прибули на місце події та привезли газоаналізатор Drager Alcotest 6810 №АRВН 0606 для проходження водієм ОСОБА_5 огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Під час перегляду відеозапису з нагрудного відео реєстратора № 798012 старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , тривалістю 19 хв. 19.с., встановлено, що відеофіксацію останній розпочав не з моменту початку виконання службових обов`язків, а лише тоді, коли до місця події прибув наряд ГРПП «Клен - 403», а сам відеореєстратор був закріплений на поясному спорядженні, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

На вказаному відеозаписі поліцейський ОСОБА_7 , спершу підходить до дверей автомобілю зі сторони пасажира, куди в цей же час також підходить поліцейський іншого наряду ГРПП, відчиняє двері автомобілю та вимагає у гр. ОСОБА_1 вийти з автомобіля. Після чого підходить до дверей автотранспорту зі сторони водія, відчиняє двері та вимагає від ОСОБА_5 вийти з машини, після чого силою витягує останню з автомобіля. При цьому ОСОБА_7 наполягає на пред`явлені документів, які посвідчують особу, реєстрацію автомобіля та документи на право керування автотранспортом відповідної категорії. На 01 хв 38 с. вказаний поліцейський підходить до дверей зупиненого автомобіля, відчиняє задні двері, де в той момент перебували двоє не встановлених пасажирів жіночої та чоловічої статі, та в грубій формі із застосуванням ненормативної лексики вимагає залишити автомобіль. Після чого останні залишили авто, а поліцейський із застосуванням фізичної сили змусив пасажира чоловічої статі зайняти позицію спиною до себе, руки на капоті транспортного засобу, та вимагав у останнього пред`явити документи, що посвідчують особу, таку ж саму вимогу щодо пред`явлення документів поліцейський вимагав і від пасажира жіночої статі, але вже без застосування фізичної сили. Після цього поліцейський ОСОБА_4 повернувся до водія ОСОБА_5 та задав питання щодо вживання нею алкогольних напої, на що остання повідомила, що не вживала. У свою чергу поліцейський ОСОБА_4 попросив у поліцейського, який перебував у складі іншого наряду, газоаналізатор Drager Alcotest та провів ОСОБА_5 до службового автомобіля для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, на вказаному відео ОСОБА_5 , вимагає повернута їй мобільний телефон, на що один із поліцейських віддає їй телефон. У подальшому ОСОБА_5 проходить огляд за допомогою газоаналізатор Drager Alcotest, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,82 проміле.

Слід зазначити, що під час спілкування з водієм та пасажирами поліцейський ОСОБА_4 використовує нецензурну лексику та не контролює свої емоції.

Під час перегляду відеозапису з нагрудного відео реєстратора № 798384 старшого лейтенанта поліції Гордієнко О.В., тривалістю 23 хв., 04 с., встановлено, що остання допустила ті ж порушення, що і поліцейський ОСОБА_4 , саме відео реєстратор був закріплений на поясному спорядженні, а не закріплений на форменому на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського, як того вимагає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

На вказаному відеозаписі зафіксоване зупинене авто Volkswagen Bora сірого кольору. Зі сторони водія поліцейський ОСОБА_4 повідомляє водію, що у останньої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на зауваження пасажира, щодо того, що у поліцейського нагрудна камера закріплена на поясному спорядження, поліцейський реагує агресивно, вимагає від водія вийти зі машини та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. На запитання пасажира щодо причин зупинки транспортного засобу поліцейський ОСОБА_4 повідомляє, що причиною зупинки транспортного засобу є порушенні правил дорожнього руху. На прохання водія та пасажира надати докази порушення ними правил дорожнього руху між поліцейським ОСОБА_4 , водієм та пасажиром відбулась суперечка. На 04 хв. 55 с. поліцейська Гордієнко О.В. повідомляє водію та пасажиру, де саме було здійснено порушення та яке саме. На прохання водія надати відео, на якому зафіксоване правопорушення, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , повідомляє, що докази правопорушення будуть надані до суду під час розгляду справи, вимагає надати документи, що посвідчують особу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, а також попереджає, що у разі не виконання вимоги поліцейського останніх буде затримано та доставлено до адміністративної будівлі Кам`янського РУП ГУНП. ОСОБА_1 робить зауваження поліцейській щодо закріплення портативного відеореєстратора, який знаходився на поясному спорядженні, та зауважує, що остання не представилась та не надала посвідчення для ознайомлення. Після чого між пасажиром та поліцейською виникла суперечка. На 06 хв. 57 с. поліцейський Суслов В.С. відчиняє двері водія із застосуванням фізичної сили витягує ОСОБА_5 із транспортного засобу, вимагаючи від останньої зайняти позицію спиною до поліцейського, руки на капоті транспортного засобу, при цьому забирає у останньої телефон та передає його іншому поліцейському. На 10 хв. 04 с. на запитання поліцейської Гордієнко О.В. щодо наявності посвідчення водія, ОСОБА_5 повідомляє, що тільки отримала посвідчення і можливо воно ще не завантажилося до застосунку «Дія», фактично його в наївності не було. На запитання щодо вживанні алкогольних напоїв ОСОБА_5 повідомила, що не вживала. Згодом на вказаному відео зізналась щодо вживання алкогольних напоїв. Крім цього, на вказаному відео чутно суперечку між поліцейським ОСОБА_4 та пасажиром ОСОБА_1 , де поліцейський говорить про затримання останнього. Однак під час проведення службового розслідування жодного протоколу про адміністративне затримання членам дисциплінарної комісії не надано. Також поліцейська ОСОБА_8 на 11 хв. 20 с. повертається до службового автомобіля, відчиняє двері та кладе свою автоматичну зброю на переднє сидіння автомобіля, зачиняє двері та підходить до капоту вказаного службового автомобіля, де в цей час ОСОБА_5 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest Після проходження останньою вказаного огляду поліцейська повідомляє ОСОБА_5 щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та сідає до службового транспорту та починає оформлення адміністративних матеріалів.

Під час перегляду відеозапису з нагрудного відео реєстратора № 796747 капітана поліції Камишного О.О., тривалістю 26 хв. 56 с. встановлено, що відео реєстратор який був виданий вказаному поліцейському, закріплений на поясному спорядженні, а не закріплений на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського, як того вимагає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Запис починається о 21:29 на вказаному відеозаписі поліцейський ОСОБА_3 підходить до автомобіля Volkswagen Bora до двері пасажира, де в той момент перебував поліцейський ОСОБА_4 , який відчинив двері та намагався силою витягти ОСОБА_1 з транспортного засобу, потім вказаний поліцейський повернувся до водія, а капітан поліції ОСОБА_3 продовжив наполягати на тому, щоб пасажир залишив автомобіль та почав за допомогою фізичної сили витягувати останнього назовні. На 01 хв. 30 с. до пасажирської двері повертається поліцейський ОСОБА_4 та в грубій формі зі застосуванням фізичної сили знову намагається витягти пасажира із автомобіля, на що останній чинить опір та вимагає назвати причини таких дій поліцейських та гукає на допомогу, при цьому повідомляє що поліцейські завдають йому побої. На 02 хв. 52 с. до вказаного автомобілю підходить невстановлений чоловік у цивільному одязі, який запитує чи потрібна допомога поліції, на що поліцейський ОСОБА_3 погоджується на допомогу та разом із невстановленим громадянином із застосуванням фізичної сили витягують пасажира із транспортного засобу, та валять його на землю, після чого поліцейський ОСОБА_3 вимагає від останнього встати на ноги та зайняти позицію руки за спину в замок, ноги на ширині плечей, спиною до поліцейського. Пасажир вимагає повідомити йому про причини затримання, надати йому протокол затримання для ознайомлення. Слід зазначити, що на вимогу пасажира представитись та назвати своє ім`я, поліцейський Камишний О.О. не реагує. На вказаному відео поліцейський тримає пасажира у позиції спиною до поліцейського, руки в замку ноги на ширині плечей. На 20 хв. 06 с. на задньому фоні вказаного відеозапису перебували двоє пасажирів чоловічої та жіночої статі та ОСОБА_5 , яка в розмовляла по телефону, в цей час до них підійшов поліцейський Суслов В.С. та із застосуванням фізичної сили, а саме рукою схопив за шию ОСОБА_5 , на що остання почала кричати. Слід зауважити, що жодних протиправних дій в цей час з боку пасажирів або ОСОБА_5 на відеозаписі не зафіксовано. Слід зазначити, що упродовж всього часу поліцейський ОСОБА_3 із застосуванням спеціального прийому утримує пасажира ОСОБА_1 , хоча останній жодних протиправних дій не чинить. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово вимагає повернута йому його мобільний телефон. Також на 26 хв. вказаного відео поліцейський підходить до службового автомобілю та кладе на заднє сидіння автоматичну зброю, зачиняє двері, на цьому відеофіксацію закінчено.

Під час перегляду відеозапису з нагрудного відео реєстратора № 798504 старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , встановлено, що відеореєстратор, який виданий вказаному поліцейському, був закріплений на поясному спорядженні, а не на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського, як того вимагає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

На вказаному відеозаписі поліцейський ОСОБА_2 підходить до автомобіля Volkswagen Bora з боку водія, у цей час поліцейський Суслов В.С. із застосуванням фізичної сили та з використанням нецензурної лексики намагається витягти з автомобіля ОСОБА_5 , забирає у неї мобільний телефон та передає його поліцейському ОСОБА_2 , після чого він кладе його до автомобіля Volkswagen Bora на сидіння водія. Після цього вимагає надати документи щодо реєстрації машини та посвідчення водія. ОСОБА_5 повертається до машини та надає посвідчення реєстрації транспортного засобу та повідомляє, що пасажир являється власником автомобілю. На запитання щодо посвідчення водія остання повідомляє, що із собою не має, але може надати його на ознайомлення через застосунок «Дія», та заперечує вживання алкогольних напоїв. На що поліцейський ОСОБА_2 пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатор Drager Alcotest, на що остання розгублена та не дає чіткої відповіді. В цей же час пасажир ОСОБА_1 просить викликати поліцію та просить на допомогу. На запитання ОСОБА_5 щодо причин зупинки транспортного засобу, останній повідомляє, що причиною зупинки транспортного засобу являється воєнний стан в країні. На що ОСОБА_5 повідомляє, що вони не перебувають на блокпосту тому зупинка транспортного засобу посеред вулиці не має ніякого відношення до причин зупинки транспортного засобу під час дії правового режиму воєнного стану. На 04 хв. 26 с. поліцейський ОСОБА_2 повертається до службового транспорту за газоаналізатором Drager Alcotest. Взявши газоаналізатор та повернувшись до учасників події ОСОБА_5 згодна на проходження огляду. Після використання газоаналізатора Drager Alcotest у останньої встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,82 проміле, що зафіксовано на портативний відеореєстратор поліцейського. Також на відеозаписі зафіксована словесна суперечка між ОСОБА_2 пасажиром ОСОБА_1 . Також на вказаному відеозаписі зафіксоване фактичне затримання ОСОБА_1 , коли останній перебуває в позиції руки за спиною, спирається на автомобіль спиною до поліцейського, при цьому його утримує поліцейський ОСОБА_3 . Також на вказаному відеозаписі ОСОБА_1 просить повернути йому мобільний телефон, який знаходиться у ОСОБА_4 , у цей час на відео дійсно зафіксовано, що ОСОБА_4 розмовляє з невідомою особою по мобільному телефону ОСОБА_1 . Слід зазначити, що вказаний відеозапис переривався, а після відновлення запису на місці події прибула невідома жінка (мати ОСОБА_1 , як стало відомо пізніше), які поліцейські роз`яснили обставини події та пояснювали, як потім можна забрати транспортний засіб.

Таким чином, під час проведення службового розслідування встановлено, що наряд ГРПП «Клен - 404» у складі інспектора ВРПП Кам`янського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції Гордієнко О.В. та поліцейського ВРПП старшого сержанта поліції Суслова В.С., а також наряд ГРПП «Клен - 403» у складі поліцейського ВРПП Кам`янського РУП ГУНП капітана поліції Камишного О.О. та поліцейського ВРПП Кам`янського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Михненка В.Р. допустили порушення вимог пункту 4 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.122018 № 1026, що виразилося у неправильному закріплені поліцейськими портативного відеореєстратора на їхньому форменому одязі, а старшим сержантом поліції ОСОБА_4 , крім цього допущено порушення вимог пункту 5 розділу П вказаної інструкції, що виразилося у не включенні портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків.

Також під час проведення службового розслідування, із врахуванням відео з портативних відеореєстраторів поліцейських, встановлено порушення вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 7 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII з боку поліцейських ВРПП Кам`янського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Суслова В.С., старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капітана поліції ОСОБА_3 , що виразилось у не здійсненні належного контролю за своєю поведінкою, почуттями та емоціями під час виконання службових обов`язків.

Крім цього, в діях інспектора ВРПП Кам`янського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції Гордієнко О.В. та поліцейського ВРПП Кам`янського РУП ГУНП капітана поліції Камишного О.О., встановлені порушення вимог підпункту 4 пункту 6 розділу 1 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилося у не здійсненні постійного контролю наявності отриманої зброї під час виконання службових обов`язків.

Факт перевищення влади або службових повноважень поліцейськими Кам`янського РУП ГУНП під час виконання службових обов`язків під час збору та оформлення адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_5 та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 неможливо розглянути всебічно та у всій повноті для встановлення наявності чи відсутності у діях поліцейських ознак дисциплінарних проступків чи правопорушень, через що виникає необхідність у надісланні матеріалів даного службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві для прийняття рішення згідно зі ст. 214 КПК України.

На підставі вищевикладеного, запропоновано відомості, викладені у інформаційній довідці УГІ ГУНП про виявлення в мережі «Інтернет» критичної публікації стосовно працівників поліції Кам`янського РУП ГУНП, в якій вказано про конфліктну ситуацію між працівниками поліції та громадянами, що виразилось у не здійснені належного контролю за своєю поведінкою, почуттями та емоціями (вх. УГІ ГУНП № 33/1-295ід від 27.09.2024), вважати такими, що знайшли свого об`єктивного підтвердження, в діях окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП дисциплінарні проступки вважати встановленими. Службове розслідування завершити. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2,3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 7 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, порушення пунктів 4,5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, що виразилося у висловлювані та діях, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини під час виконання службових обов`язків, а також у неправильному закріплені портативного відеореєстратора на його форменому одязі та не включенні портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків 24.09.2024 під час виконання службових обов`язків та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , застосувати до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_9 (0045094) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2,3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, порушення пункту 4 розділу 11 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапbсу, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, що виразилося у висловлювані та діях, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини під час виконання службових обов`язків, а також у неправильному закріплені портативного відеореєстратора на його форменому 24.09.2024 під час виконання службових обов`язків та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , застосувати до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП старшого сержанта поліції МИХНЕНКА Вячеслава Руслановича (0045068), дисциплінарне стягнення у виді догани. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2,3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, порушення пункту 4 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліпи технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, підпункту 4 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилося у висловлювані та діях, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини під час виконання службових обов`язків, а також у неправильному закріплені портативного відеореєстратора на його форменому одязі та у не здійсненні постійного контролю наявності отриманої зброї 24.09.2024 під час виконання службових обов`язків та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , із врахуванням наявного дисциплінарного стягнення у виді зауваження (наказ Кам`янського ГУНП від 26.09.2024 № 1198) застосувати до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП старшого сержанта шишці капітана поліції ОСОБА_10 (0045176) дисциплінарне стягнення у виді догани. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», порушення пункту 4 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, підпункту 4 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилося у неправильному закріплені портативного відеореєстратора на його форменому одязі та у не здійсненні постійного контролю наявності отриманої зброї 24.09.2024 під час виконання службових обов`язків та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , застосувати до інспектора відділу реагування патрульної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції ГОРДІЄНКО Ольги Володимирівни (0151667) дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 17.10.2024 року № 2111к застосовані вказані дисциплінарні стягнення до поліцейських Кам`янського районного управління поліції ГУНП запропоновані за результатами проведеного службового розслідування.

Оглянутий судом диск, на якому містяться чотири відеозаписи з бодікамер працівників поліції, а саме ОСОБА_8 (23 хв. 05 сек.), ОСОБА_11 (19 хв. 16 сек.), ОСОБА_2 (30 хв. 45 сек.) ОСОБА_3 (26 хв. 55 сек.), що долучений до позовної заяви, з місця події 24.09.2024 року, свідчить про те, що 24.09.2024 року працівниками поліції зупинений автомобіль Volkswagen, за кермом якого перебувала ОСОБА_5 , на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 , водій вказаного автомобіля попросила зазначили причину зупинки, працівник поліції, який спілкувався російською мовою, заначив «так хочу», потім вказував на порушення правил дорожнього руху України, тривало з`ясування причин зупинки авто, після чого працівник поліції, що спілкувався російською мовою почав вимагати вийти з машини, це спілкування та вимога супроводжувались ненормативною лексикою. Із застосуванням фізичної сили, що супроводжувалась нецензурними образами водія ОСОБА_5 силоміць дістали з машини, з іншого боку працівники поліції силоміць дістали з машини ОСОБА_1 , поклали обличчям до землі, потім підійняли та поставили обличчям до машини, з покладанням рук на транспортний засіб. На вимогу ОСОБА_1 щодо його прав та протоколу затримання отримав відповідь «рот закрыл», на будь які питання ОСОБА_1 щодо підстав затримання, його прав, отримував відповідь «рот закрыл», що супроводжувалось ненормативною лексикою. Оглянуті відеозаписи свідчать про зухвалість та свавільну поведінку працівників поліції, один з яких під час виконання обов`язків спілкувався російською мовою, вживав ненормативну лексику, ображав та принижував ОСОБА_1 , в той час коли останній поводив себе спокійно.

Також, вказані відеозаписи, оглянуті під час проведення службового розслідування та їм надана оцінка, викладена у висновку за результатами такої перевірки.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статті 1173,1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, які є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (частина перша статті 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина перша статті 1174 ЦК України).

Наведеними правовими нормами передбачено, що для покладення відповідальності за дії посадових осіб та органів державної влади чи місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою. Проте цими приписами встановлена обов`язковість інших трьох елементів складу цивільного правопорушення, встановлення яких є необхідним для покладення відповідальності за завдану шкоду на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Усталеним у доктрині цивільного права та національній судові практиці є підхід, за якого для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади (тут і далі - йдеться також й про органи місцевого самоврядування, про що не зазначається з огляду на обставини цієї справи) у виді відшкодування шкоди має бути встановлено наявність одночасно трьох умов: неправомірність (протиправність) дії посадових або службових осіб державного органу; шкода; причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Тягар доведення наявності цих умов покладається на позивача, який звертається з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України (див. близькі за змістом висновки у пункті 8.49.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21).

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Отже, для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є сукупність трьох умов: дії органу (посадових або службових осіб) повинні мати протиправний характер, шкода та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Вина посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Протиправність дій чи бездіяльності посадової особи або органу є одним з обов`язкових елементів, встановлення якого створює сукупність підстав для виникнення обов`язку з відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, оскільки за змістом статей 1173, 1174 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, завдана не будь-якими, а саме незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади чи його посадової особи.

Під протиправністю потрібно розуміти безпосередню суперечність (невідповідність) рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта.

Відсутність у судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, висновків суду про невідповідність, суперенчність) дій працівників патрульної поліції вимогам закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не перешкоджає зверненню особи до суду з вимогами про відшкодування шкоди за очевидно протиправні чи навіть свавільні дії поліцейських.

У справах про відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб, позивач може доводити наявність очевидних ознак протиправності чи свавільності дій цих суб`єктів, які спричинили порушення прав, свобод або інтересів позивача.

У наведеній категорії справ суд, з огляду на підстави позову, при вирішенні питання про те, чи мали дії або бездіяльність органів влади, їх посадових осіб, які становили втручання в право особи, ознаки свавільності, повинен оцінювати: чи були передбачені законом підстави (умови) для відповідних дій працівників поліції (у контексті цієї справи), чи були вони виправданими (необхідними) та пропорційними до конкретних обставин.

Втручання не буде свавільним, якщо: воно відбулося згідно із законом; воно переслідує легітимну мету і є пропорційним до цієї мети; воно є необхідним у демократичному суспільстві.

Отже при вирішенні спору про відшкодування шкоди суд може встановити протиправний характер дій (бездіяльності, рішень) працівників патрульної поліції як обов`язковий елемент деліктної відповідальності за наявності ознак очевидної протиправності чи навіть свавільності таких дій.

Підсумовуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу усіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень та за відсутності ознак свавільності таких дій, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який сам по собі підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу (постанова від 22.01.2025 року № 335/6977/22).

При невстановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання протоколу, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення, дії патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності.

Під час розгляду даної справи, зібраними у справі доказами достеменно встановлено протиправність дій працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Під час ухвалення постанови 05.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження у якій закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення судом встановлено відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. Окрім цього, про протиправність дій працівників поліції свідчать висновок службового розслідування за подіями 24.09.2024 року, за результатами якого працівників поліції притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відеозапис подій 24.09.2024 року, з якого вбачається свавільність дій працівників поліції, які виразились у застосування фізичної сили, що супроводжувалось нецензурною лайкою, образами, психологічним тиском, що беззаперечно завдало моральної шкоди позивачу.

Наявність заподіяної шкоди є ще одним з обов`язкових елементів, наявність якого у сукупності з іншими двома створює підстави для покладення на державу відповідальності у вигляді відшкодування особі шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України). Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).

Під час розгляду справ про відшкодування моральної шкоди суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та на яких міркуваннях він у цьому базується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану. Водночас суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Наявність заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Порушення прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine).

Отже, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у виді погіршення здоров`я, можуть підтверджувати завдання моральної шкоди.

З огляду на загальні засади доказування у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і яким є розмір її відшкодування.

Вирішувати такі спори потрібно з урахуванням того, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відтак позивач, звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, визначив розмір моральної шкоди 50000 грн., посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, наявністю внаслідок протиправних дій працівників поліції душевних страждань та моральних переживань, необхідність відновити психічний та психологічний стан. Також, позивач був вимушений витрачати час на підготовку необхідних процесуальних документів та оплачувати послуги захисника.

Зібраними у справі доказами встановлено наявність моральної шкоди внаслідок протиправних дій працівників поліції, які спричинили ОСОБА_1 страждання та приниження, підірвали довіру останнього до органів правопорядку, змінили його психологічний та емоційний стан, призвели до вимушених змін у житті, необхідності доводити невинуватість, витрачання часу на звернення до правоохоронних органів та суду за захистом порушених прав, з урахуванням перебування кримінального провадження за ч.2 ст.365 КК України на стадії досудового розслідування більше року з часу внесення відомостей до ЄРДР та перебування в провадженні суду даної позовної заяви, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода у розмірі 25 000 грн. є достатньою для розумного задоволення потреб позивача.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. Водночас причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди (див. висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц).

Верховний Суд у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19 зробив висновок про те, що у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідкового зв`язку такої поведінки із завданою шкодою.

Саме лише задоволення скарги щодо неправомірності дій працівників правоохоронного органу не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між діями працівників (посадових осіб) такого органу та завданою шкодою. Причинний зв`язок (як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди) між протиправною поведінкою та шкодою проявляється у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням особи до адміністративної відповідальності, встановлення протиправного характеру дій посадових осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не може оцінюватись як преюдиційний факт завдання моральної шкоди особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і як наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими обставинами.

Розглядом справи встановлено, що саме внаслідок дій працівників поліції Кам`янського РУП, що виразилось у висловлюваннях та діях, що порушують права людини, а саме ОСОБА_1 , останньому завдана моральна шкода.

Враховуючи викладене, а також те, що дії працівників поліції Кам`янського РУП мали протиправний характер, внаслідок яких завдана шкода позивачу та встановлення причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 грн.

Оскільки позов задоволено частково та позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч) у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Дніпропетровській області, адреса: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А, .

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, адреса: м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської бригади, 1, .

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2025 року.

Головуючий: