Справа № 766/150/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Кошева А.П.,

справа №766/150/21; провадження №2/766/5562/25

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2

про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору позики у вигляді розписки від 15.10.2013 року в розмірі 261 443,18 грн., із яких 156 000,00 грн. - заборгованість за розпискою; 61 750,36 - відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України; 3 % річних - 14 052,82 грн.; заборгованість за договором позики від 07.05.2014 року в розмірі 19 750,00 доларів США; 3% річних в розмірі 1 779,12 доларів США; заборгованість по договору позики від 01.08.2014 року в розмірі - 4 750 доларів США; 3% річних в розмірі 427,89 доларів США; здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.10.2013 року, 07.05.2014 року, 01.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладені безвідсоткові договори позики, за якими позивач, як позикодавець, передав у користування відповідачу, як позичальнику - 160 000,00 грн., 20 000,00 дол. США, 5 000,00 дол. США відповідно, із строками повернення грошових коштів до 15.03.2014 року, 01.09.2014 року та 01.09.2014 року відповідно, на підтвердження чого останній надав власноруч складені і підписані розписки.

Свої зобов`язання за договорами позики відповідач виконав лише частково, повернувши за розпискою від 15.10.2013 року - 4 000,00 грн., за розпискою від 07.05.2014 року та від 01.08.2014 року по 250 дол. США відповідно.

Останнє погашення зобов`язань мало місце 10.01.2018 року, про що позивач як позикодавець, власноручно зробив відмітки на зворотному боці розписок, які у свою чергу свідчать про переривання строку позовної давності, визнанням боргу відповідачем та частковим його виконанням.

У зв`язку із тим, що відповідач не виконує взяті на себе боргові зобов`язання у повному обсязі, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом до суду про стягнення не повернутих грошових коштів.

У справі 09 липня 2021 року Херсонським міським судом Херсонської області було ухвалено рішення, відповідно до якого позов задоволено, здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2021 року скасовано. У задоволенні позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02 серпня 2023 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 28.09.2021 року - скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції матеріали цивільної справи з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 року передано судді Булах Є.М. 05.09.2023 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.09.2023 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. У справі призначено підготовче засідання.

21.05.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування доказів та виклик свідків.

29.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли письмові заперечення щодо клопотання сторони відповідача про витребування доказів та виклик свідків.

30.07.2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення у доповнення до позовної заяви.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 подане клопотання про витребування доказів підтримав та, посилаючись на ст. 84 ЦПК України, просив витребувати:

- від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ «Україна» охоронювану законом таємницю у вигляді інформації про адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абоненту ОСОБА_4 ; про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання(абонентський номер. ІМЕІ), яке перебувало у зоні дії базових станцій: унікальний ідентифікатор сім-картки(imfi), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ); типи з`єднання абоненту: вхідні та вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, перереєстрація тощо; дата, час та тривалість з`єднань, здійснені із/на абонентського номеру НОМЕР_2 , із зазначенням часу їх здійснення, тривалості розмов, з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 00 годин 00 хвилин 28.12.2017 до 23 години 59 хвилин 28.12.2017, та з 00 годин 00 хвилин 10.01.2018 до 23 години 59 хвилин 10.01.2018, яка перебуває у володінні «ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 з можливістю виготовлення їх копій на паперовому та/або електронному носії;

- від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ «Україна» охоронювану законом таємницю у вигляді інформації про адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абоненту ОСОБА_4 ; про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання(абонентський номер, ІМЕІ), яке перебувало у зоні дії базових станцій: унікальний ідентифікатор сім-картки(imfi), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ); типи з`єднання абоненту: вхідні та вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, перереєстрація тощо; дата, час та тривалість з`єднань, здійснені із/на абонентського номеру НОМЕР_3 , із зазначенням часу їх здійснення, тривалості розмов, з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 00 годин 00 хвилин 28.12.2017 до 23 години 59 хвилин 28.12.2017, та з 00 годин 00 хвилин 10.01.2018 до 23 години 59 хвилин 10.01.2018, яка перебуває у володінні «ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15(044)-466-04-66, , з можливістю виготовлення їх копій на паперовому та/або електронному носії.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання, з підстав викладених у запереченнях поданих у письмовому вигляді від 29.07.2025 року та додатково зазначав, що сторона відповідача на спростування тверджень позивача за позовними вимогами жодних доказів не надає та заявляючи клопотання про витребування доказів, зловживає своїми процесуальними правами намагається затягувати розгляд справи із метою отримати інформацію, яка не може достеменно спростувати факт перебування ОСОБА_4 у певному місці у певний час. Крім того, номери телефонів, відносно яких сторона відповідача просить суд витребувати інформацію, перебували в користуванні у членів сім`ї ОСОБА_4 , проте саме з якого часу достеменно вказати неможливо. Дані номери телефонів не завжди були в користуванні саме ОСОБА_4 , зокрема цими номерами телефонів могли користуватися її діти.

Враховуючи означене просив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень від представників сторін про проведення підготовчого засідання і вирішення клопотань без їх участі не надходило.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання без участі позивача та відповідача, за наявності їх представників у підготовчому засіданні.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та клопотання, приходить до наступного.

Статтями 76-80 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені позовні вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними і достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Право на нерозголошення конфіденційної інформації гарантується ст. 32 та ст. 34 Конституції України.

Право на таємницю спілкування закріплене в Основах законодавства України про охорону комунікацій.

Інформація про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, їх тривалість, зміст та маршрути передання за загальним правилом являє собою збереження в таємниці від інших осіб відомостей, які за правом належать абонентові.

Відповідно до статті 19 ЗУ «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладені договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі, щодо: персональних даних споживача; факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації(даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстерну комунікацію, до комунікаційного центру «Служба 112» та екстрених служб за телефонними номерами 112,101,102,103,104; даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику(таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перервано з`єднання.

Інформація про електронні комунальні послуги, отримані кінцевим користувачем, може надаватися за наявності його попередньої згоди, вираженої у письмовій чи будь-якій іншій формі, що дає змогу зробити висновок про факт надання такої згоди або у порядку та відповідно до вимог Конституції України та законів України.

Частиною 1 ст. 112 ЗУ «Про електронні комунікації» визначено, що доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку передбаченого законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 131 КПК України визначено один із видів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 УПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливість ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх(здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копій інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Таким чином, інформація про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, їх тривалість, зміст та маршрути передання, що зберігаються у операторів та провайдерів зв`язку, не є публічною і є конфіденційною, а доступ до такої інформації може бути наданий лише за наявності рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку передбачених законом з метою забезпечення кримінального провадження.

Хартія основних прав Європейського Союзу (2000/C 364/01), проголошена 07 грудня 2000 року, яка набула чинності 01 грудня 2009 року, серед інших основних прав містить право на захист комунікацій.

Стаття 7 Хартії, зокрема, передбачає захист комунікацій. Кожна людина має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, свого житла та комунікацій.

У рішення Європейського Суду з прав людини від 26 січня 2017 року у справі Суріков проти України ((CASE OF SURIKOV v. UKRAINE) (Заява №42788/06), яке набрало статусу 26 квітня 2017 року наголошено, що Суд неодноразово доходив висновку, що систематичне зберігання та використання в інший спосіб державними органами влади інформації про приватне життя особи тягне за собою важливі наслідки для інтересів, захищених статтею 8 Конвенції, а отже становить втручання у відповідні права (див., зокрема, рішення у справах «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], заява № 28341/95, пункт 46, ЄСПЛ 2000 V; та «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], заяви № 30562/04 та № 30566/04, пункт 67, ЄСПЛ 2008). Тим більше це стосується випадків, коли інформація стосується далекого минулого особи (див. згадане рішення у справі «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], пункт 43 або рішення у справі «М.М. проти Сполученого Королівства» (M.M. v. the United Kingdom), заява № 24029/07, пункт 187, від 13 листопада 2012 року).

Суд також нагадав, що втручання порушує статтю 8 Конвенції за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», переслідує одну або декілька законних цілей, викладених у пункті 2 і, крім того, є «необхідними в демократичному суспільстві» для досягнення цих цілей (див., серед інших джерел, згадане рішення у справі «П. та С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), пункт 94, та рішення у справі «М . Н. та інші проти Сан-Марино » (M.N. and Others v. San Marino), заява № 28005/12, пункт 71, від 07 липня 2015 року). Суд нагадує свою усталену практику, що формулювання «згідно із законом» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підґрунтя у національному законодавстві та був сумісним із принципом верховенства права, тобто доступним, передбачуваним та супроводжувався необхідними процесуальними гарантіями, спроможними забезпечити належний юридичний захист від свавільного застосування відповідних правових положень (див., серед інших джерел, згадані рішення у справах «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], пункт 95, та «М.Н. та інші проти Сан-Марино » (M.N. and Others v. San Marino), пункт 72).

З наведеного слідує, що відомості про комунікації, і їхнє збирання може здійснюватися тільки за згоди особи, відносно якої таке збирання відбувається, за винятком випадків, передбачених законом. Збирання, зберігання, поширення та інші види обробки такої інформації підпадають під дію статті 8 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З урахуванням вимог діючого законодавства, предмету позову, суд приходить до висновку про відсутність виправданої мети для витребування запитуваної інформаціїї, яка містить конфіденційну інформацію, а отже, і відсутності підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування інформації від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15(044)-466-04-66, .

Керуючись ст.ст.10,53,84, 258, 260, 274-279, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2 про витребування доказів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП:невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.10.2025 року.

СуддяЄ. М. Булах