Справа № 464/645/23 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3190/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

з участю: представника позивача Наконечної О.М.,

представника відповідача Шпунта М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа державний реєстратор Жирівської сільської ради Павлишин Назар-Павло Андрійович, про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2023 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просила: скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 26 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), з припиненням її права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна та зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі літ. «Б», загальною площею 26 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 15.08.2022 року, Львівською міською радою ухвал про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалось.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Львівській міській раді стало відомо про зареєстроване право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальна площа 26 кв.м.

Підставою виникнення права власності вказано: договір, серія та номер: С-1109-17, виданий 21.09.2017 року, видавник: Львівська міська рада/ФОП ОСОБА_1 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 1, виданий 13.12.2019 року, видавник: ФОП ОСОБА_2 /ФОП ОСОБА_1 ; договір, серія та номер С-1109-17 (Д-18), виданий 15.08.2018 року, видавник: Львівська міська рада/ФОП ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що рішення реєстратора було прийняте з порушенням законодавства про державну реєстрацію, враховуючи наступне.

21.09.2017 року між управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ФОП ОСОБА_2 укладено договір С-1109-17, яким надано у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності, площею 30 кв.м., (тротуар, газон) для розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , термін дії договору встановлювався з 01.01.2017 року по 31.05.2018 року.

Договором С-1109-17 (Д-18) від 15.08.2018 року внесено зміни до договору від 21.09.2017 року С-1109-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яким термін дії договору встановлювався до 31.12.2019 року.

Договором купівлі-продажу №1 від 13.12.2019 року ФОП ОСОБА_2 передала у власність ФОП ОСОБА_1 тимчасову споруду, площею 26 кв.м., розташовану на АДРЕСА_1 .

За позицією позивача, вказані вище документи не можуть посвідчувати виникнення права власності на нерухоме майно ні в розумінні ЦК України, ні в розумінні законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відтак, при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53911180 від 04.09.2020 року 16:34:15, державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишин Н.-П.А. порушив вимоги п.п.1, 2 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Окрім цього, зазначає, що відповідно до інформації управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, ухвалою Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», додаток 1 (Сихівський район №з/п 308, площа ОКЕБ-30 кв.м.) та ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1613 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року №4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові», ФОП ОСОБА_2 видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 05.12.2017 року №ТС-2017-0089-С, який дійсний до 31.05.2018 року.

Відповідно до п.2 ухвали Львівської міської ради від 06.12.2022 року №2679 «Про окремі питання здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території Львівської міської територіальної громади у зв`язку із введенням воєнного стану» затверджено перелік тимчасових споруд, які були встановлені як тимчасові споруди і підлягають вилученню з додатку до ухвали міської ради від 26.12.2019 року №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», у зв`язку з неправомірним набуттям права власності на тимчасові споруди та є такими, що не введені в експлуатацію у встановленому порядку.

Пунктом 3.6 додатку 1 вказаної ухвали передбачено вилучити з додатку до ухвали міської ради від 26.12.2019 року №6107 тимчасову споруду на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), площа ОКЕБ 30 кв.м., площа тимчасової споруди 28 кв.м.

Позивач наголошує, що відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а оскільки нежитлова будівля літ. «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (площею 26 кв.м.), насправді, є тимчасовою спорудою, право на розміщення якої надавалось департаментом містобудування Львівської міської ради у 2017 році на підставі: заяви ФОП ОСОБА_2 від 04.10.2017 року №З-ФОП-86251/АП-2404; наказу управління регулювання забудови департаменту містобудування від 16.06.2017 року №15-С; ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568, додаток 1 (Сихівський район №з/п 308, площа ОКЕБ 30 кв.м); ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1613; договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд від 21.09.2017 року №С-1109-17; договору С-1109-17 (Д-18) від 15.08.2018 року про внесення змін до договору від 21.09.2017 року С-1109-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 05.12.2017 року №ТС-2017-0089-С, право власності на неї не підлягає державній реєстрації.

Додатково звертає увагу, що листом управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 22.08.2022 року №4-2401-7345 повідомлено, що вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) не надавались, а згідно з наданою інформацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 05.08.2022 року, дозвільні документи на виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Таким чином, позивач зазначає, що 04.09.2020 року державний реєстратор Жирівської сільської ради Павлишин Н.-П.А. зареєстрував право власності на тимчасову споруду, яке не підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і така реєстрація проведена на підставі документів, які не підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна.

Отже, за позицією позивача, в результаті незаконної реєстрації за відповідачкою права власності на об`єкт по АДРЕСА_1 , загальною площею 26 кв.м., порушено права та майнові інтереси законного власника земельної ділянки територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться спірний об`єкт.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 26 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), з припиненням права власності ОСОБА_1 на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі літ «Б», загальною площею 26 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради 5368 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 вересня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказує, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спори про знесення самочинного будівництва за позовом виконавчого органу місцевої ради мають публічно-правовий характер, тому вирішуються в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, зазначає, що спірні правовідносини виникли між Львівською міською радою та фізичною особою-підприємцем (ФОП) ОСОБА_1 , як суб`єктом підприємницької діяльності, тому, в силу суб`єктного складу та у зв`язку із здійсненням ОСОБА_1 господарської діяльності, такі відносини є господарсько-правовим, що виключало розгляд даного спору у порядку цивільного судочинства.

Наголошує, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, технічним паспортом на нежитлову будівлю, який виготовлений на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , окрім того, згідно договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі майна відповідач придбала спірні приміщення саме як фізична особа-підприємець.

Додає, що будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які покликається Львівська міська рада в обґрунтування позову, суду не надано і не доведено порушення прав позивача.

Вважає, що тривале використання майна, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне майно належним такій особі у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому наступне знесення є невиправданим втручанням у приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до майна.

10.12.2024 року позивач Львівська міська рада подала письмові пояснення по справі, в яких заперечила доводи та вимоги апелянта і просила оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Окрім правової позиції, яка викладена позивачем у позовній заяві, в поясненнях позивач додатково висловив своє відношення по питанню визначення юрисдикційної підсудності справи, вважаючи, що справу правильно розглянуто за правилами цивільного судочинства, оскільки наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання не означає, що всі правовідносини з її участю є господарськими.

Також позивач звертає увагу, що у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 зазначена як фізична особа, відповідно, питання використання об`єкта на АДРЕСА_1 не має значення при розгляді даної справи, а тим більше, для визначення підсудності.

В судове засідання апеляційного суду 16.09.2025 року третя особа не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у її відсутності.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 25.09.2025 року о 12:50.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 26 кв.м., за відповідачкою ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) (а.с.12 т.1).

Право власності за ОСОБА_1 зареєстроване на підставі таких документів: договір, серія та номер: С-1109-17, виданий 21.09.2017 року, видавник: Львівська міська рада/ФОП ОСОБА_1 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 1, виданий 13.12.2019 року, видавник: ФОП ОСОБА_2 /ФОП ОСОБА_1 ; договір, серія та номер С-1109-17 (Д-18), виданий 15.08.2018 року, видавник: Львівська міська рада/ФОП ОСОБА_1 .

Так, зокрема, з договору №С-1109-17 від 21.09.2017 року на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд (а.с.25-26 т.1) встановлено, що цей договір укладено між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_2 (орендар).

Предметом цього договору є надання орендодавцем орендареві в тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових споруд (надалі об`єкт) на умовах оренди на термін відповідно до ухвал Львівської міської ради від 23.04.2015 року №4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові», від 02.03.2017 року №1613 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року №4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові», від 02.03.2017 року №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

Згідно з п.2.1.1 цього договору, надано в тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності, площею 30 кв.м. (тротуар, газон, тощо) для розміщення тимчасової споруди (ТС) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.6.1, термін дії договору встановлювався з 01.01.2017 року по 31.05.2018 року.

На підставі наказу Управління регулювання забудови від 16.06.2017 року №15-С та з урахуванням вказаних вище ухвал Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568, додаток 1 (Сихівський район №з/п 308, площа ОКЕБ 30 кв.м.), від 02.03.2017 року №1613 та договору №С-1109-17 від 21.09.2017 року, ФОП ОСОБА_2 05.12.2017 року видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, який дійсний до 31.05.2018 року (а.с.15-20 т.1).

Договором С-1109-17(Д-18) від 15.08.2018 року, укладеним між тими ж сторонами (Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар)), внесено зміни до договору С-1109-17 від 21.09.2017 року, в частині встановлення нового терміну дії договору до 31.12.2019 року (а.с.27 т.1).

Згідно з договором купівлі-продажу №1 від 13.12.2019 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) (а.с.37 т.1), продавець передає у власність покупця наступне рухоме майно, а саме: тимчасову споруду, площею 28 кв.м., розташовану на АДРЕСА_1 , яка розміщена на земельній ділянці, загальною площею 30 кв.м., згідно договору С-1109-17 від 21.09.2017 року на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд.

Передача вказаного об`єкту від ФОП ОСОБА_2 (продавця) до ФОП ОСОБА_1 (покупця) засвідчена актом приймання-передачі майна, підписаного сторонами 13.12.2019 року (а.с.36 т.1).

Технічний паспорт на цей об`єкт також видано ФОП ОСОБА_1 (а.с.23 т.1).

Відповідно до п.2 ухвали Львівської міської ради від 06.12.2022 року №2679 «Про окремі питання здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території Львівської міської територіальної громади у зв`язку із введенням воєнного стану» затверджено перелік тимчасових споруд, які були встановлені як тимчасові споруди і підлягають вилученню з додатку до ухвали міської ради від 26.12.2019 року №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», у зв`язку з неправомірним набуттям права власності на тимчасові споруди та є такими, що не введені в експлуатацію у встановленому порядку (а.с.33-35 т.1).

Пунктом 3.6 додатку 1 вказаної ухвали передбачено вилучити з додатку до ухвали міської ради від 26.12.2019 року №6107 тимчасову споруду на АДРЕСА_1 , яка належить суб`єкту підприємницької діяльності (СПД) ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), площа ОКЕБ 30 кв.м., площа тимчасової споруди 28 кв.м.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14 т.3), 11.04.2011 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець (номер запису 0048495), основним видом діяльності якої є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Також, сторонами визнається та обставина, що спірний об`єкт використовується ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності.

Отже, всі наведені вище письмові докази підтверджують ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 у спірних правовідносинах виступає суб`єктом господарювання, тому ці правовідносини є господарськими.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку про те, що за своїм суб`єктним складом та характером спірних правовідносин спір є господарським, а тому повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Правильність такого висновку підтверджується правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19 березня 2025 року у справі №464/5445/23 (провадження №61-137св25).

Так, зокрема, у цій постанові Верховний Суд виснував, що: «суди не звернули увагу, що фізична особа, яка є власником, зокрема, нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності; вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими; згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА 1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису про проведення державної реєстрації 0045090 від 30 червня 2010 року; за таких обставин в цій справі спір між міською радою та фізичною особою підприємцем про усунення перешкод і знесення кіоску, який використовується відповідачкою в підприємницькій діяльності, не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.».

Безпідставними є посилання позивача на те, що у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 зазначена як фізична особа, оскільки чинне законодавство не виділяє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Отже, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи.

Такі висновки сформульовані у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 15 травня 2024 року (справа №925/1043/22).

Згідно з частинами першою та другою статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вимогами частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального закону, а саме, статті 19 ЦПК України, тому, з урахуванням наведених вище норм ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, апеляційний суд роз`яснює позивачу право на звернення до суду з таким позовом в порядку господарського судочинства, а також роз`яснює про наявність у позивача права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.255, 256, 367, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа державний реєстратор Жирівської сільської ради Павлишин Назар-Павло Андрійович, про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії, закрити.

Роз`яснити позивачу Львівській міській раді право на звернення до суду з таким позовом в порядку господарського судочинства, а також роз`яснити про наявність права протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 30 вересня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич