Справа № 585/1715/25
Номер провадження 2/585/740/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К. В.,

Справа № 585/1715/25, провадження № 2/585/740/25

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_2 сину виповнилося 18 років. До повноліття дитини з відповідача на її користь на утримання сина стягувалися аліменти. На сьогодні ОСОБА_4 продовжує навчання, навчається на 3-му курсі у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» за професією «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрогазозварник» на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2022 по 06.03.2026. Зазначене підтверджується довідкою ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» від 24.04.2025 № 114. Незалежно від того, що вона зі свого боку намагається забезпечити сина усім необхідним для нормального життя у нинішніх реаліях, син потребує матеріальної допомоги від батька. Крім того, у неї та її нинішнього чоловіка на утриманні перебуває також неповнолітня дочка ОСОБА_5 . Син ОСОБА_4 навчається на очній формі навчання та ще не здобув профільної освіти, тому можливості працевлаштуватися на сьогоднішній день він не має. Відповідач працездатного віку, спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу їхній спільній дитині, яка має право на достатній рівень життя (належне харчування, одяг, дозвілля тощо). За останньою інформацією, якою вона володіє, відповідач перебуває на службі у Збройних Силах України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із спосіб захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. З огляду на це, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) на період продовження ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на відміну від аліментних правовідносин щодо неповнолітніх дітей, для покладання обов`язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має обов`язково мати місце наявність умови у вигляді матеріальної можливості надання такої допомоги з боку батьків. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки 10.01.2023 року створив нову сім`ю, яку також повинен утримувати.

Позивач не надала суду доказів того, що їхній спільний син проживає у даний час разом із нею, а також не надала підтвердження здійснення його повного утримання та в чому воно полягає, а також доказів самоусунення відповідача від обов`язку здійснювати утримання сина. Доводи позивача про проживання сина з нею спростовуються тим, що їхній син ОСОБА_3 проживає в місті Ромни, де і навчається. Позивачем не надано доказів щомісячних витрат в розмірі 32000,00 грн. Також йому відомо, що позивач проживає за кордоном, ніде не працює та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Окрім цього, позивач за останній рік придбала автомобіль, при цьому ніде не працюючи. Станом на сьогодні, він працює медиком у лавах Збройних Сил України, та постійно знаходиться на передовій фронту. За цей час він отримав поранення - контузію, що значно вплинуло на стан його здоров`я. Станом на зараз, він не має можливості повноцінно пройти лікування, так як значну суму коштів, що він отримує, йому необхідно перераховувати на утримання позивача, їхнього спільного сина та її нової родини. Також, він не має можливості отримати необхідні докази щодо витрат на навчання сина - ОСОБА_3 , так як позивач та їхній спільний син відмовляються з ним спілкуватися на цю тему, та надавати необхідні документи та інформацію. Станом на сьогодні він знаходиться в зоні бойових дій та не має можливості самостійно отримати необхідні документи (а.с.22-24).

Позивачем ОСОБА_6 подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що категорично не погоджується з доводами відповідача з наступних підстав. Відповідач, стверджуючи що син не проживає з нею, вводить суд в оману. Вона проживає в Україні разом з їхнім спільним сином за фактичним місцем проживання, а також з донькою від другого шлюбу та чоловіком на орендованій квартирі. Вона офіційно працює в Комунальному закладі «Роменський центр позашкільної освіти та роботи з талановитою молоддю імені Івана Кавалерідзе» Роменської міської ради Сумської області, де отримує заробітну плату. Відповідач у свою чергу не надає ніяких доказів перебування на його утриманні будь-яких осіб, не надає доказів проходження лікування та понесення витрат на лікування, доказів непрацездатності та обмеженої працездатності тощо. Стверджуючи, що вона не довела його самоусунення від утримання сина, відповідач при цьому заперечує проти стягнення з нього аліментів, що вже свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх обов`язків, визначених Сімейним кодексом України. Його аргументи, що він утримує іншу сім`ю, а тому не може надавати допомогу сину, вказують лише на те, що він не вважає сина своєю сім`єю. Логічно сприймати його слова про відмову сина від спілкування з відповідачем, як такі, що звільняють його від відповідальності як батька, взагалі неможливо.

Відповідач зазначає, що вона не обґрунтувала витрати сина на його утримання в розмірі 32000 грн. В той же час нею не було підраховано скільки потенційно становитиме цей розмір. Судячи з того, що відповідач самостійно підрахував суму частини від свого заробітку, то можна вважати, що середній розмір його заробітної плати щомісячно становить 128000 грн. Вважає за необхідне довести суду і відповідачу окремо, що кошти, які відповідач раніше сплачував як аліменти на утримання ще тоді повнолітнього сина витрачалися виключно на нього. Відповідач жодного разу не вимагав звітності спрямування аліментів.

Вона підтримує позовні вимоги і додатково наголошує, що син навчається на денній формі, він ще не здобув профільної освіти для належного працевлаштування, кожного дня йому потрібно харчуватися, також необхідно купувати сезонний одяг, взуття, проводити дозвілля, розвиватися фізично та культурно. Вважає, що їхня дитина має право на утримання батька і останній зобов`язаний його утримувати, як це визначено законом (а.с.50-51).

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на відповідь на відзив, в якому викладені вимоги позивача просить не враховувати з наступних підстав. Так, позивач у своїй відповіді на відзив вказує, що він не допомагає сину та не спілкується з ним. Проте це є неправдивим твердженням, так як він знаходиться в зоні бойових дій з початку повномасштабного вторгнення РФ. Позивач вказує, що він не забезпечує фінансово власного сина з його народження, що є також неправдивою інформацією. У своїй відповіді на відзив позивач акцептує свою увагу на власному доході, що не є предметом розгляду даної справи. Аліменти стягуються не на користь позивача, а на користь їхнього спільного сина - ОСОБА_3 . Також позивачем не надано розрахунку витрат на сина у зв`язку з його навчанням. Позивачем не надано документів про витрати на навчання сина. Також не надано розрахунку щомісячних витрат на навчання, що унеможливлює здійснення об`єктивного визначення потреби у коштах на навчання їхнього спільного сина.

Свою позицію, викладу у відзиві на позовну заяву, підтримує повністю. Просить суд розглянути справу об`єктивно ста справедливо.

Повідомив, що не має заперечень щодо оплати частини витрат на навчання сина. Тому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - відмовити частково, задовольнити позовні вимоги позивача в сумі 10000 грн. на місяць (а.с. 57-59).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

08 травня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.14).

01 липня 2025 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.64).

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і повному обсязі (а.с.81).

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений (а.с.68).

Третя особа ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.82).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (а.с.6).

Відповідно довідки ДПТНЗ «Роменське ВПУ» № 114 від 24.04.2025 року, ОСОБА_3 дійсно навчається в ДПТНЗ «Роменське ВПУ» третього атестаційного рівня за професією (спеціальністю) «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрогазозварник», 3 курс (денна форма навчання, бюджет (Наказ № 01 «З-УДЗ» від 01.09.2022 р.). Термін навчання з 01 вересня 2022 року до 06 березня 2026 року (а.с.8).

Згідно довідки Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області № 239 від 29.04.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та має слідуючий склад сім`ї: ОСОБА_1 , 1980 р.н. - мати; ОСОБА_8 , 2014 р.н. - сестра; ОСОБА_9 , 1986 р.н. - вітчим (а.с.9).

Згідно довідки КЗ «Роменський центр позашкільної освіти та роботи з талановитою молоддю імені Івана Кавалерідзе» Роменської міської ради Сумської області № 53 від 04.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 працює на посаді секретаря вказаного закладу з 18.06.2024 року (наказ № 39 від 17.06.2024) за основним місцем роботи з навантаженням 1,0 ставки (а.с.52).

Відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо суми виплачених доходів та утриманих податків (відповідь на запит у електронному вигляді) від 03.06.2025 року, сума доходу ОСОБА_1 становить: у січні 2025 року: 4131,22 грн. (заробітна плата), 5899,85 грн. (аліменти); у лютому 2025 року: 2800 грн. (заробітна плата), 4000,00 грн. (заробітна плата), 4125,19 грн. (аліменти); у березні 2025 року: 8000,00 грн. (заробітна плата), 5561,89 грн. (аліменти); у квітні 2025 року: 8000,00 грн. (заробітна плата), 100,00 грн. (інші доходи), 8111,74 грн. (аліменти) (а.с.53-54).

Відповідно довідки ОК-7 Пенсійного фонду України, сума доходу ОСОБА_2 за 2018 рік складає 164248,12 грн., за 2019 рік - 271238,93 грн., за 2020 рік - 147789,84 грн., за 2022 рік - 34235,71 грн., за 2023 рік - 651147,68 грн., за 2024 рік - 1318492,78 грн., за 2025 рік - 367369,29 грн. (а.с.30-31).

Відповідно довідки ОК-5 Пенсійного фонду України сума доходу ОСОБА_2 за 2005 рік становить 284,40 грн., за 2006 рік - 5000,00 грн., за 2007 рік - 6071,60 грн., за 2008 рік - 14004,38 грн., за 2009 рік - 5434,23 грн., за 2010 рік - 8341,21 грн., за 2011 рік - 650,00 грн., за 2018 рік - 164248,12 грн., за 2019 рік - 271238,93 грн., за 2020 рік - 147789,84 грн., за 2022 рік - 34235,71 грн., за 2023 рік - 566004,11 грн. (а.с.32-35).

Відповідно довідки в/ч НОМЕР_2 № 957/1461 від 20.02.2025 року ОСОБА_2 05 січня 2025 року отримав: ВТ, ЗЧМТ, СГМ, АБТ без пошкодження цілісності барабанних перетинок. За обставин: 05.01.2025 року близько 21 год. 29 хв. в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, поблизу населеного пункту Зелений Гай Ізюмського р-ну Харківської області в результаті мінометного обстрілу отримав поранення. Під час виконання бойового завдання військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет та шолом). Травма не пов`язана із вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного і наркотичного сп`яніння, навмисного спричинення ним тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (а.с.36).

Між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, які регулюються Сімейним кодексом України.

Норми права, застосовані судом:

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

При цьому суд враховує, що відповідач є батьком дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, а батьки ОСОБА_3 мають рівні обов`язки по утриманню дитини. Суд дійшов висновку, що відповідач дійсно має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається, а син має право на отримання аліментів на його утримання від батька.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі № 346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, судом не встановлено наявності у нього своїх доходів, і більш того, достатніх доходів для свого утримання. Тобто встановлено потреби у матеріальній підтримці батьків.

При цьому, суд бере до уваги, що повнолітній ОСОБА_3 навчається на бюджеті, що стверджується довідкою ДПТНЗ «Роменське ВПУ» № 114 від 24.04.2025 року (а.с.8).

Отже, з урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання - 06.03.2026 року.

Вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який навчається, та платоспроможності самого відповідача.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).

Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що вказаний розмір аліментів, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дитини, буде достатньо для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який навчається.

Суд не може взяти до уваги посилання позивача на понесення нею щомісячних додаткових витрат на утримання сина в розмірі 32000 грн. щомісяця, оскільки понесення нею щомісячних витрат у вказаному розмірі нічим не підтверджена.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває інша сім`я, оскільки вказана обставина нічим не підтверджена.

Суд також критично оцінює пояснення відповідача, що він не має можливості повноцінно пройти лікування, так як значну суму коштів, що він отримує, йому необхідно перераховувати на утримання позивача, їхнього спільного сина та її нової родини, оскільки вказана обставина також нічим не підтверджена.

Так, відповідачем до матеріалів справи долучено довідки в/ч НОМЕР_2 № 957/1461 від 20.02.2025 року, з якої вбачається, що дійсно ОСОБА_2 05 січня 2025 року отримав: ВТ, ЗЧМТ, СГМ, АБТ без пошкодження цілісності барабанних перетинок. За обставин: 05.01.2025 року близько 21 год. 29 хв. в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, поблизу населеного пункту Зелений Гай Ізюмського р-ну Харківської області в результаті мінометного обстрілу отримав поранення (а.с.36).

Разом з тим, відповідачем не додано доказів на підтвердження його стану здоров`я на час розгляду справи та необхідність проходження лікування.

Суд також не бере до уваги пояснення відповідача про те, що ОСОБА_1 ніде не працює, оскільки вказане спростовується довідкою КЗ «Роменський центр позашкільної освіти та роботи з талановитою молоддю імені Івана Кавалерідзе» Роменської міської ради Сумської області № 53 від 04.06.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 працює на посаді секретаря вказаного закладу з 18.06.2024 року (наказ № 39 від 17.06.2024) за основним місцем роботи з навантаженням 1,0 ставки (а.с.52).

Щодо судових витрат

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій (а.с.36), тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Тому судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід віднести на рахунок держави.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання - 06 березня 2026 року, починаючи стягнення з 07 травня 2025 року.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова