Справа № 487/551/25
Провадження № 2/487/1181/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

27 січня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 00-10674105 від 22.12.2023 в сумі 47 000,00 грн, судовий збір 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу 7000,00 грн.

Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів - документів, що підтверджують зарахування згідно кредитного договору на картковий рахунок відповідача в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Обґрунтування позовних вимог та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги за договором кредитної лінії № 00-10846109 від 07.01.2024 укладеним ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» з відповідачем. З часу відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що не погоджується з викладеними у ній обставинами, мотивуючи таким. Позивач надає копію договору без його підпису та стверджуючи, що договір підписано електронним підписом позичальника не надає доказів того, що наявний в матеріалах справи Договір кредитної лінії (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Вважає, що наявні в матеріалах справи паперові копії спірного кредитного договору не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 5, 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належними доказами укладення договору між ним та кредитором. Наголошує, що він не укладав Договір кредитної лінії в редакції, яку долучає представник позивача, відповідно не погоджував кредитну ставку та інші кабальні умови кредитування. Жоден доказ не підтверджує, що він погодив кожну сторінку з наданого договору, або цей договір в цілому. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення йому, підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину тощо. Щодо неправомірного нарахування процентів, відповідач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченому у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг належно оцінити. Також відповідач, посилався на резолюцію Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 р. № 39/248, рішення Конституційного Суду України від 11.07.13 №7-рп/2013, висновки Верховного Суду від 18.03.2020 по справі № 902/417/18 і з урахуванням викладеного вище вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами 36000 грн не є співрозмірною тілу кредита у розмірі 11 000 грн, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, тому просив зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру заборгованості за кредитом (11 000,00 грн). Щодо відступлення прав вимоги, відповідач вважає, що відсутні докази отримання новим кредитором прав вимоги, оскільки реєстр прав вимоги не містить достатніх даних, що підтверджують обсяг та зміст переданих прав, зокрема інформації про залишок заборгованості, підстави її перерахування, дати на яку розраховано розмір заборгованості та відомостей про передачу кредитної справи; витяг із реєстру не має підписів та печаток, що робить його неналежним доказом; відсутні докази сплати за договором факторингу за кредитну заборгованість відповідача. Також відповідач посилається на відсутність доказів перерахування суми позики відповідачу - первинних бухгалтерських документів. Щодо судових витрат, відповідач не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу, посилаючись на відсутність доказів надання правничої допомоги саме у цій справі. Одночасно вважає, що обсяг виконаних робіт не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, оскільки всі документи мають шаблонний характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудовитрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження з боку адвоката. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього цих витрат. Просить відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

У відповіді на відзив представник позивача, посилаючись на умови договору зазначив, що сторони дійшли згоди щодо укладення електронного договору, визначили порядок його укладення. Цей договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, який йому направлено на вказаний ним номер мобільного телефону. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору, зокрема, додаючи його примірники. Посилаючись на висновки Верховного Суду, представник позивача зазначає, що електронна форма договору прирівнюється до письмової. Також вказує, що первісний кредитор, відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору, перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Таким чином, Позивач розцінює позицію Відповідача як намагання ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість за невиконаними зобов`язанням. Відповідач частково виконував свої обов`язки, тобто здійснював платежі, що свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Щодо первинних бухгалтерських документів, представник позивача зазначає, що наявні у справі платіжні документи платіжні документи містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, порядок видачі коштів в безготівковій формі Первинним кредитором не порушено. Щодо переходу прав вимоги, представник зазначає, що Договором визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 47000,00 грн. Таким чином, договір №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу. Тобто, право вимоги за кредитним № 00-10674105 від 22.12.2023 перейшло до ТОВ «МАКС КРЕДИТ» - 16.08.2024, відповідно до підписання Сторонами реєстру боржників. Підписанням Реєстру боржників Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром боржників. На підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «МАКС КРЕДИТ», разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024. Оплата за договором про відступлення права вимоги не є предметом позову. На момент подачі позову Позивачем, долучено всі наявні на той час документи, які передані первісним Кредитором та всіма наступними Факторами. Щодо стягнення витрат з Відповідача на професійну правничу допомогу, представник посилається на те, що Позивачем додано до позовної заяви Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання, позиції сторін.

30 січня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази.

18 березня 2025 р. на виконання вимог ухвали судом отримано відповідь АТ КБ «ПриватБанк».

У позовній заяві представник позивача виклав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів.

Обставини, встановлені судом.

22 грудня 2023 року ОСОБА_1 Підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 52562 Паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», у якому зазначено контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

22 грудня 2023 року о 18:24:51 між Товариством з обмежено відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії № 00-10674105 (далі Договір), за умовами якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Договору, сума кредитного ліміту (Сума кредиту) складає: 10000 (десять тисяч) гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 18 серпня 2024 р. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Рекомендовану дату погашення процентів 21 січня 2024 р., та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після Рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії.

Відповідно до розділу 1.4., 1.4.1., 1.4.2., 1.4.3. Договору, тип процентної ставки - фіксована.

Стандартна процента ставка складає 3,00 % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Знижена процентна ставка становить 0,75 (нуль цілих 75 сотих)% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору.

Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за даним Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Позичальника та правом Кредитодавця, передбаченим умовами Програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на його Сайті за посиланням: https://kachay.com.ua/finansoviposlugy#Action.

Відповідно до пунктів 1.5., 1.5.1., 1.8. Договору, за надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 1000,00 грн., яку зобов`язаний сплатити у останній день повного погашення кредиту. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 76250,00 грн.

Дата надання/видачі Кредиту 22 грудня 2023 р., сума Кредиту 10000 грн перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (пункт 2.8. Договору).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів Кредиту на платіжну картку Позичальника до Дня фактичного повного повернення Кредиту протягом Строку дії кредитної лінії (п. 3.1. Договору).

Цей договір та паспорт споживчого кредиту до нього підписано електронними підписами представника Товариства та ОСОБА_1 (одноразовий ідентифікатор 71247).

Відповідно до довідки про ідентифікацію, підписаною директором ТОВ «Качай Гроші», ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Качай Гроші», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у форі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 71247, час відправки ідентифікатора позичальнику: 22.12.2023 18:24:40, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: НОМЕР_4.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих. № 204/09 від 09.09.2024, на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції. Сайт Торговця: KACHAY.COM.UA. Тип транзакції: видача. Відповідно до доданого реєстру транзакцій 22.12.2023 18:24:54 на картку PRIVAT BANK НОМЕР_1 перераховано 10 000,00 грн.

На виконання ухвали суду 18.03.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 та виписка по рахунку за період з 22.12.2023 по 27.12.2023 містить зарахування на суму 10000,00 грн.

З розрахунку заборгованості за вказаним Договором, складеним ТОВ «Качай Гроші» встановлено, що відповідач 21.01.2024 погасив кредит на суму 2250,00 грн., станом на 22.01.2024 заборгованість складає 11600,00 грн (11000 грн - сума кредиту; 600 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами); станом на 16.08.2024 сума загальної заборгованості складає 47000,00 грн (11000 грн - сума кредиту; 36000 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами).

22 січня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено договір факторингу № 22-01/2024, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (п. 2.1.)

Відповідно до розділу 1 Договору, Реєстр Боржників - це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою встановленою Договором. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - письмовий документ, який складається спільно Клієнтом та Фактором, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Клієнта до Фактора на умовах Договору факторингу. Дата відступлення Прав Вимоги - це Робочий День, в який Сторони склали і підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників.

22 січня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» підписано акт приймання-передачі до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року (реєстр боржників), ТОВ «МАКС КРЕДИТ» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 00-10674105 від 22.12.2023 на загальну суму 11600,00 грн, з яких 11000 грн - сума кредиту; 600 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами.

16 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги за Договором кредитної лінії № 00-10674105 від 22.12.2023 на суму 47000,00 грн (11000 грн - сума кредиту; 36000 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами), що підтверджується вказаним договором, актом прийому-передачі реєстру боржників від 16 серпня 2024 року, реєстром боржників за кредитними договорами, у кладеними між Боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору факторингу № 00-10674105 від 22.12.2023 від 16 серпня 2024 року.

Джерела права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі у редакції на час підписання договору), електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оцінка аргументів, наведених учасниками справи та висновок суду.

З Договору кредитної лінії № 00-10674105 від 22.12.2023 (далі кредитний договір) встановлено, що він підписаний одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 НОМЕР_3 , який надіслано йому 22.12.2023 о 18:24:40 на мобільний номер телефону НОМЕР_4 та введено ним 22.12.2023 о 18:24:51.

В укладеному між сторонами кредитному договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, умови щодо наслідків у разі неповернення коштів. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, електронним цифровим підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.

Отже цей кредитний договір містить всі істотні умови, був вчинений сторонами в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, підписаний сторонами в порядку передбаченому ст. ст. 638, 639 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Суд зауважує, що розділом 4 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», затверджених Наказом директора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» №1-8/22 від 20.11.2023 р., визначено порядок надання фінансових послуг, зокрема визначено, що для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті Товариства https://kachay.com.ua/ та мати доступ до Особистого кабінету.

При здійснення реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту Товариства. Надання фінансових послуг Клієнтам здійснюється Кредитодавцем шляхом укладення відповідного Електронного договору в наступному порядку:

- Клієнт обирає доступний йому Кредитний продукт та ознайомлюється з цими Правилами, заповнює свої особисті персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, зазначає суму коштів, яку він бажає отримати;

- Кредитодавець перевіряє кредитоспроможність клієнта; визначає суму кредиту (кредитного ліміту); здійснює ідентифікацію/верифікацію клієнта та належну перевірку клієнта відповідно до вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; приймається рішення щодо можливості укладення Договору; надання для ознайомлення Позичальнику в Особистий кабінет Паспорту споживчого кредиту;

- Позичальник ознайомлюється із запропонованими в Паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором;

- після підписання Паспорту споживчого кредиту, Кредитодавець формує та надає Позичальнику для ознайомлення Кредитний договір (оферта щодо укладення Кредитного договору), який включає умови, що пропонуються до укладення Позичальнику, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів;

- у разі погодження із запропонованими Кредитодавцем умовами Договору, Позичальник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції Кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на Вебсайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням Позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий Позичальником). Введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із Позичальником засобом зв`язку.

- після здійснення акцепту Позичальником, Кредитодавець накладає на цей Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

- після укладення цього Договору Кредитодавець направляє на електронну адресу Позичальника, зазначену у Договорі та надану Позичальником як його особиста електронна адреса, та розміщує у Особистому кабінеті Договір з додатками (у разі їх наявності) у вигляді електронного документа, що містить кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Отже, враховуючи вказаний вище алгоритм укладення договору, без здійснення входу у систему кредитора, його ідентифікації/верифікації, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, а також отримання ним СМС-повідомлення із одноразовим ідентифікатором та його введення, неможливе укладення договору, а тому доводи відповідача про відсутність доказів укладення ним спірного договору у наданій позивачем редакції, є неприйнятними та відхиляються судом.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: ТОВ «Качай Гроші» 22 грудня 2023 року перерахувало на картковий рахунок № НОМЕР_1 , вказаний в договорі, кошти в розмірі 10000 грн, що підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих. № 204/09 від 09.09.2024 та спростовує доводи відповідача про відсутність доказів перерахування йому кредитних коштів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу відповідачем на підтвердження своїх доводів не надано жодних доказів того, що кредитний договір укладався з іншими умовами.

За такого суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Відповідно до наданого розрахунку відсотки за вказаним кредитним договором нараховувалися до 16.08.2025 року, тобто в межах строку кредитування. Відповідач сплатив на погашення кредиту 2250,00 грн та ці кошти було спрямовано на сплату відсотків за користування кредитом відповідно до узгодженого сторонами розміру. Загальна сума заборгованості на момент продажу кредиту позивачу становить 47000 грн (11000 грн - сума кредиту; 36000 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами).

Вказаний розрахунок відповідає умовам договору та фактично сплаченим відповідачем коштів та відповідачем не спростовано.

Доводи відповідача щодо неправомірного нарахування процентів, невідповідність принципам розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, суд вважає безпідставними, виходячи з такого.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Однак, дана норма стосується щодо вимог про нарахування пені, яку позивач не нараховував.

З аналізу укладеного кредитного договору вбачається, що сторони обумовили строк кредитування (240 календарних днів, який закінчився 18 серпня 2024 року), відсоткову ставку (стандартна - 3% від суми кредиту за кожен день користування та знижена - 0,75 % від суми кредиту за кожен день користування протягом 30 днів користування кредитом), а також періодичність платежів.

Підписавши кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач погодився з усіма його умовами, в тому числі з розміром відсоткової ставки.

При зверненні до суду з позовом позивачем було надано розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що ним було нараховано позичальнику відсотки за користування кредитом 30 днів по 75 грн (тобто по 075%), а всього 2250,00 грн, які сплачені відповідачем, та в подальшому за стандартною ставкою (3%) по 300 грн за кожен день до 16.08.2024.

Таким чином, нарахування відсотків позивачем було здійснено в межах строку кредитування, тому права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору.

Проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України умовами кредитного договору та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розуміння п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У постанові Великої Палати ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 вказала, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку та у розмірі, визначеному кредитним договором, що відображено у розрахунку заборгованості.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.

Отже доводи відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків, з посиланням на несправедливість умов договору щодо встановлення відсотків у розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», є помилковими, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України умовами кредитного договору та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розуміння п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Висновки Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, на який посилається відповідач, не є подібними та релевантними у цій справі, оскільки зроблені за інших фактичних обставин, а саме у цих справах нараховувались відсотки як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним та обґрунтованим наявність у відповідача заборгованості в розмірі 47000 грн (11000 грн - сума кредиту; 36000 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами).

Щодо відступлення прав вимоги

У п. 2.5 Договорів факторингу від 22 січня 2024 року №22-01/2024, укладеного між ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс кредит» (Фактор) та від 16 серпня 2024 року № 16082024-МК/ЕЙС, укладеного між ТОВ «Макс кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор), право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в день, в який сторони склали та підписали акт прийому-передачі реєстру боржників.

В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі реєстру боржників за договорами факторингу №22-01/2024 від 22 січня 2024 року та № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, підписані сторонами та скріплені печатками відповідних Товариств, а також витяги з реєстру боржників в яких зазначено боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , кредитний договір № 00-10674105 від 22.12.2023 року, загальна сума заборгованості за договором факторингу від 22.01.2024 - 11600 грн, за договором факторингу від 16.08.204 - 47000 грн.

Вказане свідчить про набуття позивачем права вимоги до відповідача на суму 47000 грн.

З долучених позивачем витягів з реєстру боржників встановлено, що їх відповідає додаткам, затвердженим відповідними договорами, витяги оформлені шляхом копіювання відповідних сторінок реєстру, що стосуються саме відповідача, містять підписи сторін договору та засвідчені належним чином.

Отже доводи відповідача щодо відсутності в реєстрах достатніх даних, відсутність підпису, спростовуються матеріалами справи.

Також суд звертає увагу, що відповідно до умов договору факторингу право вимоги переходить до фактора саме з моменту підписання акту прийому-передач, а не з моменту здійснення оплати за договором факторингу, а тому доводи відповідача щодо відсутності доказів проведення оплати за договором факторингу не спростовують висновків суду щодо факту переходу права вимоги до позивача.

Окрім цього судом не встановлено, що договори факторингу оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Тобто діє презумпця правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).

Щодо посилання на постанову Верховного Суду від 03 листопада 2021 року № 301/2368/14-ц, від 29 вересня 2021 року № 2-879/11, то на думку суду встановлені під час розгляду даної справи обставини є відмінними від тих, що були предметом перегляду Верховним Судом. А саме, у цих справах умовами договору передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення оплати за вказаним договором. Натомість у справі яка розглядається, право вимоги переходить в день, в який сторони склали та підписали акт прийому-передачі реєстру боржників.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-10674105 від 22.12.2023 у сумі 47000 грн.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, то судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду:

1) договір про надання правничої допомоги №2211/Е, укладений 22.11.2024 між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»;

2) додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22 листопада 2024 р., відповідно до якої адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості, зокрема з ОСОБА_1 ;

3) акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого надані послуги на загальну суму 7000,00 грн, до яких входить: складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування коштів, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів;

4) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

5) довіреність ТОВ «ЕЙС» на адвоката Тараненка А.І.;

6) ордер.

Таким чином, представником відповідача надані належні докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу.

Вказані в акті послуги відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та критерію розумності їхнього розміру.

Враховуючи наведене, а також складність справи, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути з відповідача на користь позивача адвокат в сумі 7000 грн. є співмірним із складністю справи; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-10674105 від 22 грудня 2023 року у сумі 47 000,00 грн, з яких: 11000 грн - заборгованість за тілом, 36 000,00 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич