Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1082/25
Провадження № 2/935/343/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду із позовом у якому просить суд стягнути з відповідача з ОСОБА_1 , на користь позивача, заборгованість за кредитним договором № 490076051 від 09.06.2008 року розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 390 990,04 грн.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Третейського суду від 22.06.2010 року, на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс банк») стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 490076051 від 09.06.2008 року, в розмірі 175 294,90 грн.

На підставі виконавчого листа № 6-5325/12 від 09.10.2012 року, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова, відкрито виконавче провадження № 38278767. Постановою про повернення виконавчого документа від 25.09.2018 року дане виконавче провадження було завершено.

Разом із тим вказує, що відповідач не виконав рішення суду, не погасив заборгованість у повному обсязі. Вважає, що в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка з 10.03.2010 року до 23.02.2022 року становить 390 990,04 грн., та складається з: сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 39 259,03 грн.; сума заборгованості за інфляційними втратами 351 731,01 грн. У зв`язку з чим з метою захисту своїх прав кредитора звернулися до суду.

Відповідач у відзиві, який поданий адвокатом Розпутенком Р.А. заперечив щодо задоволення позову. Не погоджується з наданим розрахунком заборгованості. Вказав, що наявні підстави для застосування строків позовної давності, адже згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, останній платіж щодо повернення суми кредиту був здійснений 18 травня 2016 року на суму 68 962 грн. 09 коп. тому строк порушення виконання зобов`язань слід обчислювати з 19 червня 2016 року.

В той же час, з позовом АТ «Сенс Банк» звернулося лише 06 травня 2025 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Вважають, що оскільки з часу останнього платежу до моменту звернення позивача до суду пройшло більше трьох років, то у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Також у поданій письмовій заяві вказав, що відсутні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки позовна давність збільшена і за домовленістю сторін згідно п. 3 розділу 11 кредитного договору строк звернення банком до суду становить 50 років.

Відповідач та його представник адвокат Розпутенко Р.А. у судове засідання не з`явився про дату час повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечує щодо задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 серпня 2008 року між АТ «АЛЬФА-БАНК»(правонаступником якого є позивач АТ «Сенс банк») та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490076051 за змістом якого банк надає позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку в заставу у якості забезпечення виконання зобов`язання за договором предмет застави на наступних умовах: сума кредиту 21 611,70 доларів США, під 13,99 % річних; дата остаточного повернення кредиту 09.06.2015 року; з цільовим призначенянм коштів на придбання транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу укладеним між позичальником та ТОВ «Паритет Моторс» №17/5/2008-04К від 17.05.2008 року, автомобіль марки «KIA Mаgentis» 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором №490076051 у сумі 175 294,90 грн. з яких 152 705,43 грн. заборгованість за кредитом; 2843,86 грн. проценти; 19 645,61 грн. пеня; та судові витрати 100 грн.

17 квітня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 22.01.2010 року.

Постановою начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби від 25.09.2018 року №ВП 38278767 на підставі п. 2 ч 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутнє майно) повернуто стягувачу ПАТ «Альфа банк» виконавчий лист №6-5325/12 від 09.10.2012 року, що виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з боржника ОСОБА_1 175 394,90 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за рішенням суду складеного АТ «Сенс банк» слідує, що сума боргу відповідача ОСОБА_1 починаючи з 10.03.2010 року до 23.02.2022 року складає 39 259,03 грн.

При цьому у наведеному розрахунку міститься запис про те, що відповідачем погашено 104 757, 58 грн. Останній платіж здійснений 18.05.2016 року у розмірі 68 962,09 грн.

Згідно наданого розрахунку заборгованості інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України на сума боргу відповідача ОСОБА_1 починаючи з березня 2010 року до лютого 2022 року складає 351 731,01 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином з матерілів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором №490076051 у сумі 175 294,90 грн. з яких 152 705,43 грн заборгованість за кредитом; 2843,86 грн. проценти; 19 645,61 грн. пеня; та судові витрати 100 грн.

У подальшому Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 22.01.2010 року, за яким позивач АТ «Сенс банк», як правонаступник ПАТ «Альфа-банк» є стягувачем у рамках відкритого виконавчого провадження.

Позивач АТ «Сенс банк» відповідно до статутних документів є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа банк» (а.с. 40).

Згідно наданого АТ «Сенс банк» розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 18.05.2016 року сплатив частину боргу у сумі 68 962, 09 грн. Вказана обставина не заперечується і відповідачем у відзиві(заяві про застосування строків позовної давності). Разом із тим загальний розмір заборгованості, який стягнутий з відповідача рішенням третейського суду становить 175 294,90 грн., тобто не погашений у повному обсязі і на даний час становить 70 537,42 грн.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 127/13406/18, слідує, що грошове зобов`язання, що виникає з рішення суду, є зобов`язанням, на яке поширюється дія статті 625 ЦК України

Таким чином невиконане судове рішення про стягнення грошових коштів є підставою для застосування положень статті 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також Верховний Суд неодноразово наголошував, що у випадку визначення суми боргу в національній валюті (гривні), нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснюється саме на цю суму.

Разом із тим у даній справі суд не погоджується у повній мірі з наданим відповідачем розрахунком заборгованості відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат, а саме з тим що заборгованість слід обраховувати починаючи з 10.03.2010 року.

Крім того представник відповідача заявив клопотання про застосування позовної давності.

Так у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц зроблено висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до ст. 257 ЦК України зангальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки..

Таким чином до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю в три роки.

Позивач АТ «Сенс банк» звернувся до суду із даним позовом 06.05.2025 року.

Разом із тим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжено і на даний час він не скасований.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції Закону № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», слідує, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 19 Перехідних положень Цивільного кодексу України(у редакції на час звернення до суду) визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на вказане та обставини даної справи строки давності щодо вимог про стягнення сум за статтею 625 ЦК України, які не спливли на момент набрання чинності Законом № 540-ІХ (02 квітня 2020 року, що є датою опублікування), продовжуються на строк дії такого карантину і на час звернення позивача до суду перебіг строків позовної давності було зупинено на строк дії воєнного стану України.(Лише з 04.09.2025 року пункт 19 Перехідних положень ЦК України виключено на підставі Закону України № 4434-IX від 14.05.2025).

У зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у позові про стягнення заборгованості за період 02.04.2017 року до 23.02.2022 року у повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки її перебіг був зупинений згідно з вимогами законодавства.

Разом із тим на переконання суду позивачем пропущено строк звернення до суду про стягнення заборгованості за період за 10.03.2010 року до 01.04.2017 року з урахуванням положень статті 257 ЦК України та висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, згідно якого стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Щодо посилання позивача на п. 3 розділу 11 кредитного договору №490076051 від 09.06.2008 року про те, що строк звернення банком до суду становить 50 років, то в даному випадку суд вважає, що такий обумовлений у договорі строк не підлягає застосуванню до вимог за ч. 2 ст. 625 ЦК України, а визначає саме строк звернення банком до суду у випадку неналежного виконання боржником зобов`язання і позивач у 2010 році скористався правом звернення до третейського суду щодо стягнення кредитних коштів, процентів, комісій та інших платежів, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за результатом чого ухвалено відповідне рішення.

Також слід зазначити, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

На переконання суду обрахований позивачем з 2010 року, тобто за 12 років, розмір заборгованості відповідача у сумі 39 259, 03 грн. у якості 3% річних та 351 731,01 грн. інфляційних втрат не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності та строку позовної давності визначеному законом.

Враховуючи викладене стягнення сум з відповідача за статтею 625 ЦК України підлягають обмеженню встановленим законом трирічним строком давності, але з урахуванням того, що його перебіг був зупинений згідно з вимогами законодавства.

У зв`язку з чим враховуючи те, що заборгованість відповідачем, яка встановлена рішенням третейського суду від 22.06.2010 року не погашена, тому період за який слід стягнути з відповідача суми за 625 ЦК України підлягає обрахунку з 02 квітня 2017 року, що є датою набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Таким чином зобов`язання відповідача перед банком за рішенням третейського суду щодо погашення заборгованості не виконано у повному обсязі, і таке невиконання є триваючим порушенням, тобто наявне і на час вирішення справи судом. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за статтею 625 ЦК України за період з 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 44 571,36 грн, з яких: 3% річних 10 366,10 грн, інфляційні втрати 34 205,26 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 11,40 %, тому на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 557,65 грн.

Враховуючи викладене на підставі ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 76-89, 141, 259, 263-265-268, 274, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», заборгованість розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.2010 року справа №6-5325/12 за період з 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 44 571,36 грн, з яких: 3% річних 10 366,10 грн, інфляційні втрати 34 205,26 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 557,65 грн.

В решті розміру стягнення заборгованості розрахованої на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс-банк», , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 09.10.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО