РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ

22.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, в якому зазначила, що з 2007 року вона проживала без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Від фактичних шлюбних відносин у них народилось п`ятеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Через важке матеріальне становище та з метою отримання державної соціальної допомоги на дітей, вони вирішили при реєстрації дітей вказати відомості про батька відповідно до положень ст.135 СК України, однак біологічним батьком вона зазначила саме ОСОБА_9 , змінивши його прізвище на ОСОБА_10 , оскільки не хотіла щоб діти носили його прізвище, через те, що він неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вів антигромадський спосіб життя, зловживав спиртними напоями.

Протягом усього періоду позивач проживала разом з дітьми та ОСОБА_3 однією сім`єю, вела спільне господарство.

10.07.2024 року ОСОБА_3 мобілізували до лав Збройних Сил України, де він проходив службу у в/ч НОМЕР_1 та 08.09.2024 року зник безвісти під час виконання завдань з пошуку і знищення противника поблизу населеного пункту Водяне Донецької області. Відомості про це було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №32, витягу ЄРДР №0000981.

В інтересах дітей, з метою забезпечення реалізації їх спадкових прав після смерті батька, вона звернулась із позовом в суд, в якому просила визнати батьківство ОСОБА_3 стосовно дітей, і внести відповідні відомості до актових записів про народження дітей, зроблених Володимирським відділом ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України .

Ухвалою суду від 04.09.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження.

10.09.2025 позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 стосовно дітей, оскільки 04.09.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшло сповіщення №3912 про те, що ОСОБА_3 визнаний загиблим і 09.09.2025 року Володимирським відділом ДАРЦС зроблено актовий запис про смерть №16 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 .

Позивач до суду не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач до суду також не з`явилася, подала заяву про визнання позову, просила розглянути справу за її відсутності.

Від представника третьої особа Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі в підготовче засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22).

Як вбачається із копій Довідки від 22.07.2025 №689, виданої Устилузькою міською радою Володимирського району Волинської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , фактично проживав по АДРЕСА_1 , більше 17 років.

За вказаною адресою, згідно Витягу з реєстру територіальної громади, з 1985 року зареєстрована позивач ОСОБА_1 .

Згідно долучених до позовної заяви копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , встановлено, що позивач ОСОБА_1 має п`ятьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В той же час витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 05.08.2025року, № 1 від 05.08.2025 року, № 4 від 05.08.2025 року, № 8 від 05.08.2025 року, № 7 від 05.08.2025 року, стверджується про державну реєстрацію відомостей про батька дітей здійснено на підставі заяви їх матері ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Батьком дітей записаний ОСОБА_11 .

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_8 , матір`ю останнього є відповідач по справі ОСОБА_12 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 37 років.

З наданого суду висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 18.08.2025 №49309, проведеного медико-генитичним центром «Мама Папа», встановлено, що ймовірність того, що відповідач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дітей: ОСОБА_13 , 2009 р.н. складає 99,9999%; ОСОБА_14 , 2013 р.н. 99,9999%; ОСОБА_15 , 2017 р.н. 91,38%; ОСОБА_16 , 2008 р.н. 99,57%, ОСОБА_17 , 2011 р.н. 99,90 %.

Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 576/2871/23).

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що до позовної заяви додано достатньо доказів на підтвердження того факту, що померлий ОСОБА_3 є батьком дітей народжених позивачем ОСОБА_1 .

Доказів на спростування факту батьківства суду не надано.

За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та встановлення факту батьківства ОСОБА_3 стосовно дітей, народжених позивачем.

Керуючись ст.ст.125,128, 135 СК України, ст.ст.2, 19, 85, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Льотниче, Володимир-Волинського району Волинської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , і зобов`язати Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні відомості до актових записів про народження, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №39 від 28.11.2008;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №2 від 11.01.2010;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження №22 від 26.07.2011;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження №3 від 13.02.2013,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про народження № 19 від 11.05.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09.10.2025.

Суддя А.М.Лутай