ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6910/25

Провадження № 22-ц/820/2032/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року, та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказував, що 23 жовтня 2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №159222, про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Умовами договору передбачено: сума кредиту 1000,00 грн, дата надання кредиту 23 жовтня 2020 року, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730% річних. Відповідачем були зазначені реквізити платіжної картки для перерахування кредитних коштів.

28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «Займер» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5220,00 грн. Відповідач умови договору не виконав у зв`язку з чим позивачем на його адресу була надіслана досудова вимога, однак до теперішнього часу сума боргу не повернута.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором 159222 від 23.10.2020 року в розмірі 5220,00 грн., з яких: 1000, грн. основна сума боргу; 4220,00 грн. відсотки, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» заборгованість у розмірі 5220 грн. за кредитним договором №159222 від 23 жовтня 2020 року та судові витрати 2422,40 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, тому нарахована відповідно до умов договору заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Додатковим рішенням заяву ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. Додаткове рішення суду мотивовано тим, що факт надання правничих послуг адвоката підтверджено наявними у справі доказами: договором, актом про отримання правової допомоги від 28.04.2025 року, квитанціями про оплату, судом взято до уваги повне задоволення позовних вимог.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2025 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення заборгованості у розмірі 3 620 грн., та в цій частині відмовити у задоволенні позову. Скасувати додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року у справі та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розмірі задоволених позовних вимог у розмірі 1000 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що заочне рішення ухвалене вже у першому судовому засіданні, яке призначене 05.05.2025, відповідач не був належно повідомлений про судове засідання, суд не вживав повторних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді, у зв`язку із чим відповідач був позбавлений можливості надати суду відзив на позовну заяву та взяти участь у розгляді справи в судовому засіданні, розмір нарахованих процентів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. При цьому, ні в позовній заяві, ні в додатках до позовної заяви відсутній розрахунок простроченої заборгованості за процентами, зокрема період нарахування процентів, процентну ставку тощо, у зв`язку із чим неможливо дійти до висновку, що сума, яка пред`являється позивачем до стягнення є правомірною нарахованою та обґрунтованою.

Апелянт вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо ухвалення додаткового рішення з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, результатами розгляду справи, варто зазначити, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 10 500 грн. є явно завищеним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими що не відповідають дійсним обставинами справи, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд.

За змістом ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

В силу ч. 2 ст. 211 ЦПК України учасники справи повідомляються про місце, дату і час судового засідання судом.

Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання встановлений ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 3, 5, 6, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 130 ЦПК України слідує, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

За змістом указаних норм права повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду, натомість, неналежне повідомлення судом учасників справи про дату, час і місце судового засідання є порушенням їх права на справедливий суд.

Суд викликає учасника справи у судове засідання судовою повісткою про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена учаснику справи завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Судова повістка, адресована фізичній особі, вручається їй під розписку.

Неявка в судове засідання учасника справи, якого не було належним чином повідомлено про судовий розгляд, є безумовною підставою для відкладення судового засідання.

Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19 березня 2025 року (а.с. 56) місце поживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 28 березня 2025 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі за позовом ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», і визначив порядок її розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд першої інстанції надіслав на адресу місця проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення судову повістку про виклик у судове засідання на 05 травня 2025 року. Це поштове відправлення було повернуто до суду з відмітками відділення зв`язку відповідно від 27 квітня 2025 року про його невручення через відсутність адресата (а.с. 62).

Добросовісне виконання працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протилежного (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а).

Отже, відповідач ОСОБА_1 був викликаний до суду у порядку, визначеному цивільним процесуальним законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду першої інстанції з клопотаннями про розгляд справи без участі позивача, то суд правомірно розглянув справу за відсутності сторін та ухвалив заочне рішення по суті спору.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність розгляду судом справи за відсутності відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Щодо вирішення спору по суті заявлених вимог.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду в частині нарахування розміру відсотків за користування кредитом №159222 від 23 жовтня 2020 року не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між ТОВ «Займер» ОСОБА_1 укладено кредитний договір №159222, про надання фінансового кредиту. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. (пункт 6.8 договору).

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем ОСОБА_1 договір підписано шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором KL6770.

Згідно п.п 1.1, 1.2 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в сумі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21 листопада 2020 року. Строк дії договору 30 днів.

Відповідно до пункту 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Згідно з пунктом 1.4 договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Відповідачем у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 , для перерахування кредитних коштів.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

28 жовтня 2021року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Згідно з пунктом 1.1. договору факторингу фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за Кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5220,00 грн., з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4220,00 грн. сума заборгованості за процентами.

12 листопада 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №159222 від 23 жовтня 2020 року.

Відповідно до інформаційної довідки від 10 січня 2025 року №778/01 ТОВ «Платежі Онлайн» було перераховано кредитні кошти в сумі 1000,00 грн. 20 жовтня 2020 року, за реквізитами вказаної платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №159222, про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, тобто укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписуючи договір, позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися.

Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №159222 від 23 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Займер» є доведеним.

В подальшому, 28 жовтня 2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5220,00 грн.

Як вбачається з умов договору про надання фінансового кредиту № 159222 від 23 жовтня 2020 року, зокрема пункту 1.4, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Згідно з розділом 7 договору відповідач зазначив наступний номер електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 .

Факт перерахування грошових коштів підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 10 січня 2025 року про переказ на картку № НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 1000,00 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем отримано кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту № 159222 від 23 жовтня 2020 року у сумі 1000 грн., однак він належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1000 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. договору про надання фінансового кредиту).

Стягуючи відсотки в сумі 4220,000 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 159222 від 23 жовтня 2020 року, суд першої інстанції погодився із заявленим у позовній заяві розміром заборгованості, який надано позивачем, що є помилковим з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування за договором про надання фінансового кредиту №159222 від 23 жовтня 2020 року погоджений сторонами та становив 30 днів, тобто до 21 листопада 2020 року.

Пунктом 3.3.3 договору про надання фінансового кредиту передбачено, що продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять.

Отже, розмір процентів відповідно до умов договору, який підлягає стягненню з відповідача, становить 600 грн. за період з 23 жовтня 2020 року по 21 листопада 2020 року, виходячи з розрахунку: 1000 грн. (тіло кредиту) х 2% (відсоткова ставка) х 30 днів (строк кредиту).

Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.

Отже, позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив вказані докази по справі та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідачки процентів, які були нараховані поза межами, погодженого сторонами договору позики, строку кредитування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що за договором про надання фінансового кредиту №159222 від 23 жовтня 2020 року з відповідача підлягає стягненню 1600 грн., а саме, 1000 грн. заборгованість за тілом кредиту, та 600 грн. нараховані проценти.

Щодо додаткового рішення, про стягнення судових витрат на правничу допомогу

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем доданодовіреність від 30 грудня 2024 року, акт про отримання правової допомоги від 28 квітня 2025 року, платіжну інструкцію №37974 від 28.04.2025 року, рахунок №28.04.2025-9 від 28.04.2025 року.

Згідно з актом про отримання правової допомоги від 28 квітня 2025 року за представництво позивача у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у суді першої інстанції (зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору №159222 від 23.10.2020 року 1 година - 2 000,00 грн. Складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 2,5 години - 5 000,00 грн. Інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 години - 3 000,00грн. Канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн. ) загальна вартість за послуги 10000 грн., та витрати на виготовлення позовної заяви (канцелярську витрати) 500 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат на професійну правничу допомогу, надану у суді першої інстанції, пропорційність задоволених позовних вимог, а також те, що витрати на виготовлення позовної заяви (канцелярські витрати) 500 грн. не є витратами на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

За подання позовної заяви ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатило 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 30.65% (1600 грн. ? 100/5220 грн.), то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 742,46 грн. (30,65% ? 2422,40 грн./100% = 742,46 грн.).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 3633,60 грн. судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 69,35%, а тому на користь відповідача підлягає стягненню з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2519,90 грн. (69,35%?3633,60 грн./100% = 2519,90 грн.).

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягає стягненню 222,56 грн.(2742,46 -2519,90) понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року змінити в частині розміру заборгованості за відсотками за кредитним договором № 159222, змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №159222 в розмірі 1600 грн з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 600,00 грн. -заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 222,56 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк