Справа № 2-1316/948/11 Провадження № 4-с/450/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на бездіяльність Пустомитівського Відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягала у невиконанні дій щодо закінчення виконавчого провадження і зняття арештів з майна боржника та зобов`язати вчинити дії.

Свою скаргу мотивує тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2011 року у цивільні справі № 2-1316/948/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача, заборгованість за кредитним договором CL-605/002/ від 27.06.2008 року у розмірі 275 672,69 грн. На виконання даного рішення 16.05.2012 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист на підставі якого постановою державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби від 13.06.2012 року відкрито виконавче провадження ВП 33070672 та накладено арешт на все майно скаржника, крім цього постановою державного виконавця від 28.08.2012 року накладено арешт на належну скаржнику земельну ділянку з кадастровим номером 01:08:458:00030. Постановою Львівського апеляційного суду від 04.11.2024 року зазначене заочне рішення скасоване та постановлено рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 18.07.2025 року скаржник звернувся з заявою до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій просив закінчити відкрите відносно нього виконавче провадження та вчинити дії щодо скасування арешту накладеного на його майно з внесенням відповідної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виключення його з Єдиного реєстру боржників. Однак згідно листа Пустомитівського відділу державної виконавчої служби від 04.08.2025 року ОСОБА_1 відмолено у вчиненні дій щодо закінчення вказаного виконавчого провадження та зняття арешту з майна та у зв`язку з відсутністю необхідних для цього підстав. У зв`язку з безпідставністю подальшого застосування арешту просить визнати неправомірною бездіяльність Пустомитівського відділу державної виконавчої служби, та зобов`язати закінчити виконавче провадження і зняти арешти з майна ОСОБА_1 , накладені в межах даного виконавчого провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився, однак у скарзі просив розгляд такої проводити у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Пустомитівського відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд скарги у її відсутності.

Представники заінтересованих осіб ПАТ «ОТП Банк», ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», будучи належним чином повідомленими про місце і час судового розгляду скарги в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та подані сторонами письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку :

заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2011 року у цивільній справі № 2-1316/948/11 за позовом ТзОВ «Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-605/002/2008 від 27.06.2008 року у розмірі 275 672, 69 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

16.05.2012 року Пустомитівським районним судом Львівської області по вказаній справі було видано виконавчий лист.

13.06.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП 33070672 та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

28.08.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Пакош О.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.02.2020 року у цивільній справі № 2-1316/948/11, замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанні рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2011 року у справі № 2-1316/948/11 з ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Поставною Львівського апеляційного суду від 04.11.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.11.2025 року скасовано та постановлене нове судове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

Таким чином заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.07.2011 року №2-1316/948/11 на підставі якого був виданий виконавчий лист скасоване.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 19.09.2025 року наявні записи про обтяження № 12739421 та № 13190678 тип обтяження : арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 33070672 від 13.06.2012 року та постанова про арешт майна боржник та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2012 року, обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції.

18.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України із заявою про закінчення виконавчого провадження та вчинення дій щодо скасування накладеного в межах даного провадження арешту майна та внесення відповідної інформації до Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна а також виключення його з Єдиного реєстру боржників.

Згідно листа Начальник Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України від 04.08.2025 року № 41334, ОСОБА_1 повідомлено що згідно даних Єдиного реєстру боржників згідно параметрів запиту ОСОБА_1 , - інформація відсутня. Підстави для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна ОСОБА_1 згідно постанови Львівського апеляційного суду № 2-1216/948/11 від 04.11.2024 року в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-948, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 16.05.2012 року в ході примусового виконання виконавчого провадження № 33070672- відсутні.

Відповідно до ч 1 та п. 2 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з положеннями частин 2 і 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень ч.4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) викладено висновок про те, що відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин першої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Оскільки рішення суду, яке стало підставою для накладення арешту скасовано, а отже і підстави подальшого здійснення виконавчих дій щодо ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку, що подальше збереження арешту на майно скаржника, щодо якого відсутнє будь-яке рішення, яке могло б за собою тягти його примусове виконання слід вважати незаконним та непропорційним втручанням на право мирного володіння своїм майном, яке захищене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене скарга в частині вимог про зобов`язання Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ОСОБА_1 який був накладений постановами державного виконавця Пакош О.О. про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2012 року та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2012 у виконавчому провадженні № 33070672 підлягає до задоволення.

З аналізу вищезазначених норм права, належним способом захисту прав ОСОБА_1 при розгляді скарги є задоволення скарги в частині зобов`язання Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище, з врахуванням положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» суд не вбачає підстав для визнання неправомірною бездіяльність Пустомитівського відділу державної виконавчої служби та в цій частині скарги слід відмовити.

Щодо вимог заявника в частині зобов`язання закінчити виконавче провадження, то згідно інформації наданої представником Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Горбатюк М.Б., та витягу з виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження ВП 33070672 з примусового виконання виконавчого листа № 2-948 від 16.05.2012 року, виданого Пустомитівськи районним судом, закінчено та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На підстави зазначено вимоги скаржника в цій частині до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 247, 260, 447-452 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на бездіяльність Пустомитівського Відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Зобов?язати Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений в рамках виконавчого провадження № 33070672 (номер запису про обтяження № 12739421 від 16.07.2012 року та № 13190678 від 31.10.2012 року).

В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош