Справа № 361/5084/23
Провадження № 4-с/361/49/25
22 вересня 2025 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Червонописького В.С.
за участю секретаря: Корнійко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, учасники справи: ОСОБА_1 , Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , -
У серпні 2025 року до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_1 ..
На обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходиться виконавче провадження ВП № 78571859 від 09.07.2025 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1219/2010, виданого 20.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 500 грн 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Скаржник зазначав, що самостійно і добровільно сплачував аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Виконавче провадження щодо нього за вказаним виконавчим листом було закрито ще у 2010 році. Однак, у червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про зміну способу стягнення аліментів. Рішенням суду від 14.10.2024 року позов задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів з 500,00 грн щомісячно на частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало законної сили 24 березня 2025 року.
Вказує, що у квітні 2025 року ОСОБА_2 знову звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про виправлення описки у виконавчому листі. Своє звернення до суду вона обґрунтовувала тим, що у виконавчому листі є помилка: нібито неправильно вказано строк пред`явлення до виконання виконавчого листа і просила суд внести виправлення у виконавчому листі зі «строк пред`явлення три роки» на «до 21 грудня 2027 року».
Звертав увагу, що станом на теперішній час ним подано на вказану Ухвалу суду апеляційну скаргу, судом витребувані матеріали справи. Ухвалою суду від 11.08.2025 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито провадження за його апеляційною скаргою.
Наголошував, що дізнався про наявність виконавчого провадження тільки 20 липня 2025 року, коли особисто отримав на «Укрпошта» Постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була видана 09 липня 2025 року.
Вказував, що є діючим військовослужбовцем, виконує бойові завдання на різних напрямках ведення бойових дій. 30 липня 2025 року був відправлений на виконання нового бойового завдання.
02 серпня 2025 року державним виконавцем Мурашко О.В. було винесено дві Постанови, які йому досі не були направлені і він дізнався про їх існування лише 15 серпня 2025 року, коли з нього було відраховано грошові кошти із заробітної плати. Сума була знята у розмірі 13 166,51 грн.
Зазначав, що з часу, коли дізнався про борг, регулярно, щомісячно та на добровільній основі сплачував поточний платіж по аліментам у розмірі 500,00 грн та погашає борг за попередній період, що підтверджується квитанціями.
05 серпня 2025 року його представником було подано заяву про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Заява станом на день звернення до суду не розглянута, постанови про зупинення виконавчого провадження або про відмову у зупиненні так і не винесено.
02 серпня 2025 року вона також винесла постанову про накладення арешту на все майно боржника. Жодних підстав для накладення арешту, на його думку, не було, оскільки такий вид примусового виконання рішення застосовується у разі відсутності грошових коштів у боржника. Має грошові кошти у вигляді заробітку за військову службу.
Скаржник не погоджується із вказаною сумою заборгованості, з постановами про накладення арешту на все його майно та про звернення стягнення з нього заробітної плати. Вважає, що старшим державним виконавцем Мурашко О.В. вчинено неправомірні дії щодо винесення вказаних постанов. Крім того, вона допустила бездіяльність щодо не винесення постанови про зупинення провадження у виконавчому провадженні, та направляла йому документи по виконавчому провадженню за адресою, де він незареєстрований та не проживає, хоча у неї була достовірна інформація щодо його місцезнаходження.
Саме тому вважає, дії державного виконавця Мурашко О.В. неправомірними та такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також порушують його права та законні інтереси.
На його переконання вказаними постановами порушуються його права та інтереси, а тому вважає за необхідне звернутися за захистом своїх прав до суду.
Просив суд поновити пропущений строк для звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року та визнати дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року щодо складення постанови від 02.08.2025 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 неправомірною та скасувати. Визнати дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року щодо складення постанови від 02.08.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 неправомірною та скасувати. Зобов`язати старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року винести постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження». Зобов`язати старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025р. провести перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням вже сплачених та стягнутих примусово коштів.
19 вересня 2025 року через канцелярію суду старшим державним виконавцем Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Мурашко О.В. подано клопотання про визнання поважними причини неявки представника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) старшого державного виконавця Мурашко Ольги Володимирівни у судове засідання 22.09.2025 року та провести розгляд скарги без участі державного виконавця.
22 вересня 2025 року через канцелярію суду від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Власової О.О. надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності та її довірителя. Вимоги, викладені у скарзі підтримує, просить їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що у провадженні Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходиться виконавче провадження ВП № 78571859 від 09.07.2025 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1219/2010, виданого 20.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 500 грн 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
14 жовтня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі №361/5084/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ухвалене рішення, яким позовні вимоги задоволено, а саме: змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2010 року, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 лютого 2010 року.
Вирішено стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на користь матері ОСОБА_2 , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2025 року за заявою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ліщук О.В. про виправлення описки у виконавчому листі внесено виправлення у виконавчий лист № 2-1219/10, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області 17 листопада 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на дружину, виправивши строк пред`явлення до виконання із «три роки» на «21 грудня 2027 року».
02 серпня 2025 року старшим державним виконавцем Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Мурашко О.В. винесено постанови про арешт майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника.
05 серпня 2025 року адвокат Власова О.О. подала заяву про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Постанови про зупинення виконання про зупинення виконавчого провадження або про відмову у зупиненні не винесено.
Як вбачається з матеріалів скарги, 19 серпня 2025 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Власова О.О. подала до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про відвід старшого державного виконавця Мурашко О.В.
Відповідно до наданих скаржником ОСОБА_1 ксерокопій квитанцій від 02.08.2025 року ним було здійснено у серпні доплату по аліментам за квітень 2025 року у сумі 3 584, 00 грн та за серпень 2025 року у сумі 500, 00 грн.
Отже, вищевказане свідчить про те, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по сплаті аліментів в рамках виконавчого провадження № ВП №78571859, аліменти сплачено у повному обсязі.
Крім того, з 28.07.2023 року по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 оперативно-тактичного з`єднання 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджується довідкою начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_2 № 5373 від 06.08.2025 року.
Згідно зі ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.
Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому булла надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
При цьому державному виконавцю слід врахувати, що пунктом 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ст. 71 ч. 4 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).
Відповідно до ч. 1 ст. 12, ст. 13 Постанови від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого розміру матеріальної допомоги, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.
Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У Рішенні Європейського суду з прав людини «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини (995_004), буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Отже, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Отже, враховуючи, що наразі скаржником сплачено аліменти у повному обсязі, та відсутня заборгованість по сплаті аліментів, суд приходить до висновку про доцільність задоволення скарги ОСОБА_1 .
Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження №78571859 з врахуванням дійсного розміру доходів боржника, після утримання податків.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.
Поновити пропущений строк для звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року.
Визнати дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року щодо складення постанови від 02.08.2025р про накладення арешту на майно ОСОБА_1 неправомірною та скасувати.
Визнати дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року щодо складення постанови від 02.08.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 неправомірною та скасувати.
Зобов`язати старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року розглянути питання про винесення постанови про зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Зобов`язати старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко О.В. у ВП №78571859 від 09.07.2025 року провести перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням вже сплачених та стягнутих примусово коштів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.Червонописький