Справа № 459/1789/25
Провадження № 2/459/477/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі головуючого Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 43948,81 гривень заборгованості та 2 422,40 гривень судового збору.

В обґрунтування позову послався на те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, а саме 30.01.2020 кредитний договір №501, за яким позичальнику видано кредит в сумі 10800 гривень, а також 13.09.2021 кредитний договір №701, за яким позичальнику видано кредит в сумі 20000,00 гривень. За умовами кредитних договорів банк зобов`язувався видати грошові кошти позичальнику (відповідачу), а позичальник, в свою чергу, зобов`язувався їх повернути на умовах, визначених у договорах. Представник позивача стверджує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, зокрема, по договору №501 в сумі 17492,39 гривень, з яких 10457,54 грн заборгованість за кредитом, 7034,85 заборгованість по процентах, а також по договору №701 в сумі 26456,42 грн, в тому числі 15833,65 грн заборгованість за кредитом, 3,31 грн заборгованість по процентах, 10619,46 грн заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості станом на 04.02.2025 складала 43948,81 грн. Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором представник зауважив, що відповідно до умов кредитних договорів сторони погодили, що позичальник зобов`язувався сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Така вимога, на думку представника позивача, відповідає чинному законодавству, а тому просив її задовольнити. Також представник позивача зауважив, що відповідачу було скеровано письмову вимогу (повідомлення) на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Щодо дотримання строків позовної давності представник позивача зауважив, що кредитний договір №501 було укладено сторонами 30.01.2020, а платежі відповідач здійснював до 17.06.2022, а тому вважає, що в силу ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» строки позовної давності не сплили. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 30.05.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті, який відкладався у зв`язку із неявкою відповідача.

27.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позову. Вона зазначила, що представник позивача не надав кредитний договір, а долучив лише заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування. Також зазначила, що станом на 17.06.2025 заборгованість за тілом кредиту відсутня, що вбачається із виписки про стан її рахунку, який вона отримала в банку. Окрім цього, відповідачка зазначає, що в матеріалах справи немає жодного розрахунку відсотків, з якого можна було б встановити період нарахування відсотків та їх розмір. Таким чином, просила в позові відмовити.

02.10.2025 сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача просив розгляд даної справи проводити у його відсутності, вказавши, що не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка скеровувалася на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, що підтверджується відповіддю №1430709 від 30.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 89).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 7 жовтня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 2 жовтня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 7 жовтня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачкою 13.09.2021 було підписано заяву № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої відповідачці надано кредит на споживчі цілі у розмірі 20 000 гривень на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 % (надалі Заява № 701). Заяву підписано власноручним підписом відповідачки (а. с. 20-21).

У Заяві № 701 зазначено, що відповідачка підписанням цієї заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб, яка є на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджується із тим, що може обирати будь які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує згоду на укладення договору страхування.

Також у Заяві № 701 зазначено графік платежів, відповідно до якого дата видачі кредиту/дата платежу 13.09.2021, платіжні періоди (до 13 числа кожного календарного місяця) з 13.09.2021 по 13.09.2023, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 1431,42 грн щомісяця та 1431,29 грн (останній платіж) (усього за 24 місяців 34353,95), комісія за обслуговування кредитної заборгованості 598 грн. (усього за 24 місяців 14352 грн.) (а. с. 20).

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою власноручним підписом, сума кредиту (20 000 грн.), строк кредитування (24 місяців), процентна ставка - 0,01% відсотків річних, тип процентної ставки - (фіксована), порядок зміни змінюваної процентної ставки (не передбачено); реальна річна процентна ставка, відсотків річних (77.1102%); щомісячна комісія за обслуговування кредиту (2,99%) (а. с. 23).

До даної заяви позивачем додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 15 березня 2021 року (а. с. 40-51).

За змістом п. 2.1.1. частини 2 Розділу 1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування.

Згідно з п. 2.2.1., 2.2.2. частини 2 Розділу 1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору.

Відповідно до п. 2.2.5. частини 2 Розділу 1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору.

Пунктом 2.4.1. частини 2 Розділу 1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором, та/ або відмови від усіх послуг банку.

АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Заявою № 701 виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Заявою № 701, перерахувавши їй суму 20 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.52131722.77114.8810 від 13.09.2021, призначення платежу - надання кредитних коштів за договором № 701 від 13.09.2021 (а. с. 60).

Відповідно до виписки з рахунку, складеної за період 13.09.2021 по 21.09.2025 за вказаним рахунком здійснювалися операції, а саме - видача кредитних коштів, часткове погашення тіла кредиту та процентів (а. с. 1459-146).

Отже, між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування (ДКБО), за яким позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику позику у розмірі та на умовах, встановлених Заявою № 701.

Проте, відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання по сплаті позики та відсотків за користування нею, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.02.2025 складає: 26456,42 грн, в тому числі 15833,65 грн заборгованість за кредитом, 3,31 грн заборгованість по процентах, 10619,46 грн заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості за Заявою № 701 (а. с. 61-63).

Крім цього, 30.01.2020 відповідачкою було підписано Заяву № 501 (надалі - Заява № 501) на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб, відповідно до якої відповідачка просила банк відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну карту із встановленим лімітом у розмірі 7000 гривень на строк 12 місяців на наступних умовах: розмір процентної ставки 47,88% річних. Заяву підписано власноручним підписом відповідачки (а. с. 26).

У Заяві № 501 зазначено, що відповідачка підписанням цієї заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка є на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджується із тим, що може обирати будь які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості у Банку, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує згоду на укладення договору страхування.

Також підписанням цієї заяви № 501 відповідачка запевнила, що: 1. Ця заява має іноваційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між нею та Банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; 2. Ознайомлена з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3. Отримала від банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4. До підписання заяви отримала в письмовій формі інформацію згідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї заяви їй надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Звернення та безпека» за закладкою «Документи»; 5 Підтвердила спосіб отримання від банку примірнику заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування шляхом доступу до такої інформації на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи» (а. с. 26).

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, який також підписаний власноручним підписом відповідачки, початкова сума кредитного ліміту (7 000 грн.), строк кредитування (12 місяців зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), процентну ставку, стандартна відсотків річних (47,88%); тип процентної ставки (фіксована), порядок зміни змінюваної процентної ставки (не передбачено); загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом ( в тому числі тіло кредиту , відсотки, комісії та інші платежі) поза межами пільгового кредиту становить 12577,58 грн (а. с. 27).

Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 501 вбачається, що 30.01.2020 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який був збільшений 10.07.2020 до 10 800 грн (а. с. 69).

Із виписки про рух коштів за рахунком відповідачки № НОМЕР_1 , складеної за період з 30.01.2020 по 21.09.2025, вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти, а також сплачувала кошти на погашення кредиту (а. с. 147-148).

До вищевказаної Заяви № 501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивач долучиі Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла з 12.06.2019) (а. с. 28-39).

Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Пунктом 6.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором.

Таким чином між відповідачкою та АТ «ПУМБ» на підставі Заяви № 501, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування (ДКБО), за яким банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачці для користування картку з установленим лімітом кредитної лінії.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань по Заяві № 501 у відповідачки виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ», яка станом на 04.02.2025 складає 17 492,39 гривень, з яких 10457,54 грн заборгованість за кредитом, 7034,85 заборгованість по процентах; 0 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості за Заявою № 501 (а. с. 64-66).

04.02.2025 АТ «ПУМБ» направив відповідачці ОСОБА_1 на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/80, відповідно до якої АТ «ПУМБ» вимагав виконати зобов`язання, а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 43 948,81 гривень протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а. с. 52-55), яка виконана не була.

Оскільки відповідачка належним чином не виконує своїх зобов`язань, представник позивача звернувся до суду для захисту порушених прав та стягнення заборгованості.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемний.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судом, 30.01.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву № 501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб, відповідно до якої відповідачці видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в сумі 7 000 грн, який в подальшому був збільшений до 10 800 грн. Крім того, 13.09.2021 відповідачкою було підписано заяву № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої відповідачці надано кредит у розмірі 20 000 грн. Вищевказані заяви підписано власноручним підписом відповідачки. У заявах зазначено, що відповідачка підписанням цієї заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка є на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджується із тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості у банку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказані заяви підписані відповідачкою власноручним підписом є належними та допустимими доказами наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 були укладені Договори комплексного банківського обслуговування, на виконання яких останній були надані кредитні кошти.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Заявою № 701, за Заявою №501, виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, перерахувавши їй суми 30.01.2020 - 7 000 грн, яка 10.07.2020 була збільшена до 10800грн, 13.09.2021 - 20 000грн, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.52131722.77114.8810 від 13.09.2021, а також виписками про рух коштів по банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 .

З виписки по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , а також з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка активно користувалась кредитними коштами та вносила кошти на погашення кредиту, чим підтвердила отримання нею кредитних коштів, проте не виконала взятих на себе обов`язків зі своєчасного повернення таких коштів.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка свого зобов`язання не виконала, у передбачений у заявах строк кошти (суму кредиту) не повернула, внаслідок чого у неї станом на 04.02.2025 виникла заборгованість:

- за Заявою №501 в сумі 17492,39 гривень, з яких 10457,54 грн заборгованість за кредитом, 7034,85 заборгованість по процентах;

- за Заявою №701 в сумі 26456,42 грн, в тому числі 15833,65 грн заборгованість за кредитом, 3,31 грн заборгованість по процентах, 10619,46 грн заборгованість за комісією.

Не погоджуючись із наведеним розрахунком заборгованості, відповідачка у відзиві зазначила, що згідно з наданими банківськими виписками (рух коштів за кредитом) сума, зазначена у графах «дебет» і «кредит» збігається, що, на її думку, свідчить про відсутність заборгованості за Заявою № 501 та Заявою № 701.

Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки посилання відповідачки на збіг сум у графах «дебет» і «кредит» не відображає повного руху коштів і не враховує усіх бухгалтерських операцій, нарахованих процентів, комісій та інших платежів, передбачених умовами відповідних заяв.

Надані банком банківські виписки є належними та допустимими доказами, що відображають фактичні операції за рахунком відповідачки. Вони містять детальну інформацію про кожну транзакцію, включно з нарахованими відсотками та погашенням кредитних сум, і у сукупності з іншими доказами підтверджують наявність та розмір заборгованості.

Суд зауважує, що відповідачка не надала жодних квитанцій або інших документів, які б підтверджували сплату заборгованості, та не представила власного обґрунтованого контррозрахунку, обмежившись лише загальними твердженнями про нульовий баланс. Такі доводи відповідачки без врахування всіх нарахувань і проведених операцій не можуть свідчити про відсутність заборгованості.

Надані банком виписки охоплюють увесь період дії кредиту, що дозволяє визначити остаточну суму заборгованості та підтверджує обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи відповідачки не спростовують надані банком документи, не доводять відсутності заборгованості і не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту по Заяві №701 від 13.09.2021 у розмірі 20 000 гривень, по Заяві №501 від 30.01.2020 у розмірі 10800 слід задовольнити.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за Заявою №701 у розмірі 3,31 грн, за Заявою №501 у розмірі 7034,85 грн, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому, як вбачається з умов Заяви № 701 сторони погодили, що кредит надається строком на 24 місяців, тобто, кредитор мав право нараховувати відсотки протягом 24 місяців, починаючи з дня укладення договору.

Згідно п. 6 Заяви № 701 передбачено сплату процентів за користування кредитними коштами, які нараховуються за ставкою 0,01% річних.

Відповідно до умов Заяви № 501 строк кредитування становив 12 місяців та зі спливом якого може бути неодноразово продовжений на аналогічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що після спливу строку кредитування (12 місяців), відповідно до умов Заяви строк дії договору та строк кредитування за згодою сторін, був неодноразово продовжений. Згідно розрахунку заборгованості, проценти нараховувались з 30.01.2020 по 30.05.2023, тобто у межах строку кредитування.

Таким чином, оскільки Заявою № 501, Заявою № 701 визначено умови щодо нарахування процентів за користування кредитом та такі проценти нараховувались у межах строку дії заяв, суд приходить висновку, що заборгованості по процентах за користування кредитними коштами підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відтак, суд вважає, що проценти у розмірі 3,31 грн за Заявою №701, у розмірі 7034,85 за Заявою №501 грн, правомірно нараховані позивачем та підлягають до стягнення.

Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредиту за Заявою №701 від 13.09.2021 в сумі 10619,46 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов Публічних пропозицій АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування сума споживчого кредиту, строк користування споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування споживчим кредитом та комісій (за умови обрання клієнтом умов надання споживчого кредиту з комісією), періоди сплати платежів, визначаються сторонами в Заяві на приєднання до договору.

Відповідно до умов Заяви №701 розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99 % .

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01.01.2017) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, АТ "ПУМБ" встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, тобто, фактично встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування".

При цьому в Заяві не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

За наведених вище обставин, оскільки відповідачці було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що позивач належним чином не обґрунтував позовні вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту, а тому вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за комісією до задоволення не підлягають.

За таких обставин, позовна заява АТ "Перший Український Міжнародний Банк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами банківського обслуговування фізичних осіб підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 33 329,35 грн з яких:

- за Заявою №501 в сумі 17492,39 гривень, з яких 10457,54 грн заборгованість за кредитом, 7034,85 заборгованість по процентах;

- за Заявою №701 в сумі 15 836,96 грн, в тому числі 15833,65 грн заборгованість за кредитом, 3,31 грн заборгованість по процентах.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1837,07 гривень, виходячи з такого розрахунку: 33329,35 гривень (розмір задоволених позовних вимог) / 43 948,81 гривень (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 гривень (сума сплаченого судового збору).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст. 526, 530, 610, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість у загальній сумі 33329 (Тридцять три тисячі триста двадцять дев`ять) гривень 35 копійок з яких:

- за Заявою №501 в сумі 17492,39 гривень, з яких 10457,54 грн заборгованість за кредитом, 7034,85 заборгованість по процентах;

- за Заявою №701 в сумі 15 836,96 грн, в тому числі 15833,65 грн заборгованість за кредитом, 3,31 грн заборгованість по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір в сумі 1837 (одна тисяча вісімсот тридцять сім) гривень 07 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення 07.10.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя: М. В. Мельникович