Справа № 369/7791/23
Провадження № 2/369/670/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Скрипник О.Г.

секретарі судового засідання: Тимощук К.О.

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації №3581 від 20 грудня 2012 року ОСОБА_6 . Передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1049 га, кадастровий номер: :02:002:5101 для індивідуального садівництва, яка розташована: Київська обл., Києво-Святошинський район, Чабанівська селищна рада.

04 грудня 2017року позивачці повідомили, що її майновий стан змінився у зв`язку з відчуженням земельної ділянки.

Позивачкою було виявлено, що 05 вересня 2017 року без її відома, на підставі підробленої довіреності посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. , від імені ОСОБА_1 ( довірителя) на ім`я ОСОБА_7 ( повіреного), за договором купівлі-продажу від 05 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за № 1116, було відчужено земельну ділянку площею 0.1049 га, кадастровий номер: :02:002:5101 для індивідуального садівництва, яка розташована: Київська обл., Києво-Святошинський район, Чабанівська селищна рада громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

За фактом заволодіння вказаною вище земельною ділянкою 14.12.2017 року Голосіївським РУ ГУНП у м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 0011864 за ч.4 ст. 190 КК України, в якому позивачка визнана потерпілою.

В рамках даного кримінального провадження проведено почеркознавчу експертизу, у висновку якої встановлено наступне:

- Підпис, виконаний від імені ОСОБА_1 в довіреності на розпорядження майном від 19.05.2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Щуром О.І. в реєстрі № 128, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

- Підпис, від імені ОСОБА_1 в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 19.05.2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Щуром О.І. в реєстрі № 130, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Позивачка вказує, що нею була подана позовна заява до Києво-Святошинського районного суду Київської області , за результатами розгляду справи якої ухвалено заочне рішення від 2 квітня 2019 року у справі № 369/ 13515/17 про задоволення позовних вимог позивачки. Вказаним рішенням:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2027 року, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за реєстровим № 1116;

- Витребувано майно з чужого незаконного володіння , а саме від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку від 05.09.2017 року, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101.

Після набрання рішення суду законної сили, позивачка звернулася до державного реєстратора про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації на позивача права власності на вказану вище земельну ділянку, проте вона дізналась, що укладено новий договір купівлі-продажу вказаної вище земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 земельну ділянку, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101.

В подальшому вказана вище земельна ділянка була відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

З урахуванням зміни предмету позову, позивачка просить:

- Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки , кадастровий номер: :02:002:5101, що знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, Києво-Святошинського району , Київської області, укладеного 18.02.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Хоменко Т.Л. за реєстровим № 209;

- Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) земельну ділянку кадастровий номер: :02:002:5101. яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області,

- Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000, 0 грн;

- Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у рівних частинах.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки судові не повідомили.

Представник ОСОБА_5 , адвокат Бойко Ю.Ю. просила позов залишити без задоволення. Суду пояснила, що 02.02.2023 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_8 земельну ділянку кадастровий номер: :02:002:5101, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області.

На момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки , посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. за реєстровим № 335, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких заборон на відчуження вказаної вище земельної ділянки не було.

Факт повного розрахунку на нерухоме майно, здійсненого між покупцем та продавцем, зазначено у п.4 договору купівлі-продажу. Таким чином, у відповідача ОСОБА_5 не було жодних сумнівів щодо правомочності продавця ОСОБА_3 на володіння спірною земельною ділянкою та на її відчуження.

Представник ОСОБА_5 вважає, що відповідач є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, сплатив за неї грошові кошти, розпочав будівництво будинку на цій земельній ділянці.

Витребування земельної ділянки у добросовісного набувача, є порушення його законних майнових прав та інтересів, вважатиметься втручанням у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а отже призведе до порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Враховуючи викладене вище, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації №3581 від 20 грудня 2012 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 1049 га, кадастровий номер: :02:002:5101 для індивідуального садівництва, яка розташована: Київська обл., Києво-Святошинський район, Чабанівська селищна рада.

04 грудня 2017року позивачці повідомили, що її майновий стан змінився.

Позивачкою виявлено, що 05 вересня 2017 року без її відома, на підставі підробленої довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І., за договором купівлі-продажу від 05 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за № 1116, було відчужено земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0.1049 га, кадастровий номер: :02:002:5101, яка розташована: Київська обл., Києво-Святошинський район, Чабанівська селищна рада громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

За фактом заволодіння вказаною вище земельною ділянкою 14.12.2017 року Голосіївським РУ ГУНП у м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 0011864 за ч.4 ст. 190 КК України, в якому позивачка визнана потерпілою.

В рамках даного кримінального провадження проведено почеркознавчу експертизу, у висновку якої встановлено наступне:

- Підпис, виконаний від імені ОСОБА_1 в довіреності на розпорядження майном від 19.05.2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Щуром О.І. в реєстрі № 128 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

- Підпис, виконаний від імені ОСОБА_1 в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 19.05.2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Щуром О.І. в реєстрі № 130, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою

- Позивачкою подано позов до Києво-Святошинського районного суду Київської області , за результатами розгляду якого ухвалено заочне рішення від 2 квітня 2019 року у справі № 369/ 13515/17 про задоволення позовних вимог. Вказаним рішенням суду:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2017 року, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за реєстровим № 1116;

- Витребувано майно з чужого незаконного володіння , а саме від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку від 05.09.2027 року, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101.

Після набрання рішенням суду набрало законної сили, позивачка звернулася до державного реєстратора щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно реєстрації за нею права власності на вказану вище земельну ділянку, проте позивачу стало відомо, що був укладений новий договір купівлі-продажу вказаної вище земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 земельну ділянку, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101.

02.02.2023 року ОСОБА_5 придбав за договором купівлі-продажу у ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення садівництва, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В., зареєстровано в реєстрі №335, відомості щодо права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння ( ст. 387 ЦК України). Якщо майно відчужене особою, як не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 388 ЦК України, якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 388 ЦК України.

Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122 гс 18).

Можливість витребування майна із володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35 гс 21).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таким чином, право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи , що позивач також заявив вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки , кадастровий номер: :02:002:5101, що знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, Києво-Святошинського району , Київської області, укладеного 18.02.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Хоменко Т.Л. за реєстровим № 209.

В той же час, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127 гс 19).

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач - внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див.: рішення Європейського суду з прав людини у справах "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), "Кривенький проти України" від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07).

Отже, позбавлення добросовісного набувача права власності на спірне нерухоме майно призведе до порушення положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190 цс 20) зроблено висновок, що: "розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо".

Конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар.

Згідно пояснень представника відповідача, на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Н.В. , відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України перевірила документи продавця та підстави належності продавцю ОСОБА_3 спірної земельної ділянки та зареєстровано за нею. Також було перевірено повноваження представника продавця ОСОБА_9 .

Під час набуття спірного нерухомого майна земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер: :02:002:5101, ОСОБА_5 правомірно очікував, що ОСОБА_3 мала право нею розпоряджатися, а він після отримання цього майна матиме змогу мирно ним володіти. В Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо належності спірного нерухомого майна позивачу ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_5 , набуваючи у володіння спірне нерухоме майно, вочевидь не міг знати про те, що це майно вибуло з власності позивача, ОСОБА_1 , як вона про це заявляє, поза її волею і щодо такого майна існує спір.

Отже, відповідач ОСОБА_5 добросовісно набув земельну ділянку для ведення садівництва, яка знаходиться на території Чабанівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер: :02:002:5101, сплативши продавцю за неї грошові кошти.

Крім того, ОСОБА_5 розпочав будівельні роботи зі зведення фундаменту для будівництва будинку, що підтвердили сторони у судовому засіданні.

У цьому випадку втручання у право позивача ОСОБА_1 порушить справедливий баланс інтересів, оскільки можливі позитивні наслідки вилучення нерухомого майна для захисту інтересів позивача не переважають дотримання прав власника ОСОБА_5 , який законним шляхом набув у власність майно.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість витребування нерухомого майна у ОСОБА_5 , оскільки задоволення позову про витребування майна у цій справі матиме наслідком покладення на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря, що призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Зважаючи на викладене вище, керуючись статтями 328, 330, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 264-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Оксана СКРИПНИК