ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/809/24 Номер провадження 22-ц/814/3731/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

10 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до Полтавського апеляційного суду 30 липня 2025 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі прохає суд поновити строк для подачі апеляційної скарги на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року, мотивуючи це тим, що нею пропущені строки з поважних причин, оскільки вона не отримувала копію оскаржуваного рішення, а із змістом рішення місцевого суду ознайомилася за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року залишено без руху з метою подання заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з доказами на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, надавши строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Особі, яка подала апеляційну скаргу було роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням виключних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Згідно відомостей з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала особисто засобами поштового зв`язку 30 серпня 2025 року копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час постановлення даної ухвали, недоліки апеляційної скарги усунуто не було. Клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків скаржником не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція суду

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 358 ЦПК України).

Частиною першою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункт 46 рішення).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, від 03 квітня 2008 року пункт 41 (пункт 47 рішення).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на апеляційне оскарження незважаючи на поважність причин його пропуску, за виключенням випадків, передбачених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження позивач зазначала, що вона не отримувала копію оскаржуваного рішення, а із змістом рішення місцевого суду ознайомилася за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області надсилав позивачу копію оскаржуваного рішення на її поштову адресу за допомогою засобів поштового зв`язку, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано останньою 23 квітня 2024 року (а.с. 259).

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано. Аналогічне тлумачення зазначених правових норм міститься у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 222/1402/16.

Враховуючи подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення та не зазначення доводів і неподання позивачем відповідних доказів на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, то колегія суддів вважає за потрібне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року.

Висновок

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не подала до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням виключних підстав для його поновлення, що передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, то у відкритті апеляційного провадження за поданою нею апеляційною скаргою на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 357, 358, 381ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко