УХВАЛА

10 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 697/2446/18

провадження № 61-12413ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бобрицької сільської ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Канівського районного нотаріального округу Стеблина Євген В`ячеславович, про визнання заповіту недійсним та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Бобрицької сільської ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Канівського районного нотаріального округу Стеблина Є. В., про визнання заповіту недійсним та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано заповіт, складений 23 травня 2017 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений Чернишівською сільською радою Канівського району Черкаської області, - недійсним.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в спадковому реєстрі, посвідченого 23 вересня 2018 року приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Черкаської області - Стеблиною Є. В., яке зареєстроване в реєстрі № 1217, ННК № 169223.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в спадковому реєстрі, посвідченого 23 вересня 2018 року приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Черкаської області - Стеблиною Є. В., яке зареєстроване в реєстрі № 1219, ННК № 169224.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 1 473,20 грн.

Додатковим рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області

від 02 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Хорошун О. В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 48 699,80 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2025 року залишено без змін.

Додатковою постановою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000 грн витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявницеюсплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Вимога сплати судового збору в цивільних судах не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2018 році та заявляв 3 позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 704,80 грн).

Отже, враховуючи характер спору та зміст касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі за вимогами немайнового характеру (визнання заповіту недійсним; визнання недійсним та скасовування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстраційний номер № 1217, ННК № 169223; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстраційний номер № 1219, ННК № 169224) становить 4 228,80 грн ((704,80*3)*200%).

Заявницею сплачено судовий збір у розмірі 2 946,40 грн.

Таким чином, заявниці необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 282,40 грн (4 228,80 грн - 2 946,40 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд.

У касаційній скарзі вказано, що касаційна скарга подається до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України.

Отже, заявниця доцільно уточними касаційну скаргу.

Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України

у касаційній скарзі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків заявниці або номер паспорту та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявниці необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер паспорту та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, додати її копії відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання скарги іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк до 27 жовтня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом, зокрема повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников