П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2025 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, постановлену під головуванням судді Гізатуліної Н.М., у м. Бровари Київської області, у справі за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року КП «Броваритепловодоенергія» звернулося до суду з позовом у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, та абонентське обслуговування за постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2020 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 7 864,92 грн.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом у якому просила визнати незаконними нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення № 2/1, будинку АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2020 року по 30 вересня 2024 року, в розмірі 7 864,92 грн. Припинити дії позивача щодо незаконного нарахування заборгованості за послугу з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення № 2/1, будинку АДРЕСА_1 , у період після 30 вересня 2024 року до вирішення спору судом по суті. Зобов`язати позивача подати до НКРЕКП заяву щодо встановлення окремого тарифу на послуги з постачання теплової енергії для будинку АДРЕСА_1 , обладнаного системою автономного теплопостачання. Зобов`язати позивача виконати перерахунок плати за послугу з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення № 2/1, будинку АДРЕСА_1 , за спірний період з 01 листопада 2020 року по 30 вересня 2024 року та період після 30 вересня 2024 року до вирішення спору судом по суті, згідно тарифів встановлених у відповідності до чинного законодавства.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2025 року відмовлено в прийняті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про визнання незаконним нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення, припинення дії щодо незаконного нарахування.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що предметом позову в позовній заяві КП «Броваритепловодоенергія» є стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, та абонентське обслуговування за постачання теплової енергії. В зустрічній позовній заяві предметом позову є також постачання теплової енергії, її об`єм та порядок оплати. Висновки суду першої інстанції щодо не пов`язаності зустрічного позову з первісним не відповідають фактичним обставинам справи. Взаємозв`язок первісного та зустрічного позовів є очевидним, так як їх вимоги випливають з однієї й тієї ж обставини і підлягають одночасному розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Броваритепловодоенергія» вказує, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та постановив законну та обґрунтовану ухвалу, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2025 року без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про відмову у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги за зустрічною позовною заявою та вимоги за первісним позовом, мають різний предмет доказування, а тому їх одночасний розгляд є недоцільним та може призвести до невиправданого затягування та ускладнення розгляду справи.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Крім того, наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємо суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №522/14499/21 (провадження №61-10754св22).

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що первісний та зустрічний позови не є взаємопов`язаними, їх спільний розгляд не є доцільним.

Однак, як вбачається із тексту зустрічного позову, його подання має на меті довести відсутність у позивача правових підстав нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги за період, за який позивач бажає стягнути нараховану заборгованість.

Відтак, очевидним є факт, що вказані позови є взаємопов`язаними, спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2023 року у справі №752/11005/22.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів та наявність підстав для відмови у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про визнання незаконним нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення, припинення дії щодо незаконного нарахування.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.