КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1269/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.

розглянувши заяву представника Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету міністрів України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дій чи бездіяльності органів державної влади,

за апеляційною скаргою представника Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Батрин О.В.,-

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди у розмірі 190 000 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимогвідмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України задоволено частково, рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету міністрів України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дій чи бездіяльності органів державної влади закрито.

23 вересня 2025 року представник Державної казначейської служби України подала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила компенсувати сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4 542 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

За ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року скасовано та закрито провадження у справі.

Враховуючи, що колегією суддів спір по суті позовних вимог вирішено не було, відтак, питання розподілу судових витрат не вирішувалось.

Підстав для задоволення заяви представника Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 13 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко