РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/473/25

Провадження № 2/293/339/2025

13 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Черняхівської селищної територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

30.04.2025 ОСОБА_2 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з вказаним позовом, за змістом якого просить визнати право на завершення процедури приватизації земельних ділянок, площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,3500 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який прийняв спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача зі сторони батька ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 звернувся до Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області з метою надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність, площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні до 2002 року та площею 0,3500 земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 із земель сільськогосподарського призначення, яка перебувала у користуванні до 2002 року.

Рішенням шостої сесії 7 скликання Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 20.05.2016 вирішено надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність, площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні до 2002 року та площею 0,3500 земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 із земель сільськогосподарського призначення, яка перебувала у користуванні до 2002 року.

Зазначає, що за життя право власності у ОСОБА_4 на вказані земельні ділянки не виникло, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Невдовзі батько позивача ОСОБА_3 , який був рідним братом ОСОБА_4 , та спадкоємцем останнього також помер - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті батька та дядька позивач звернувся до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчука В.І. з метою оформлення спадкових прав. Однак, постановою від 01.04.2025 йому відмовлено в оформленні спадкових прав на вище зазначені земельні ділянки. Підставою відмови є те, що нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача на земельні ділянки після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 який прийняв спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав не може бути вчинено у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки не належали на праві власності померлому ОСОБА_4 .

В зв`язку з тим, що позивач не має можливості в позасудовому порядку скористатись своїм правом на спадкове майно, він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після померлого брата ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Суд ухвалою від 05.05.2025 залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк в 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

Ухвалою від 28.05.2025 суд задовольнив клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та звільнив ОСОБА_2 від сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначив на 12 год. 30 хв. 19.06.2025. Суд також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів (а.с.31-32).

19.06.2025 розгляд справи суд відклав за клопотанням позивача (а.с.181).

04.08.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи на 09 год. 30 хв. 04.09.2025 (а.с.184-188).

04.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 19.06.2026 №004-0605883 в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив призначити справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи у відсутності представника Черняхівської селищної ради. Щодо рішення покладаються на розсуд суду (а.с.36).

04.09.2025 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14:00 год. 02.10.2025 (а.с.193).

02.10.2025 представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також пояснив, що відповідач безпідставно відмовив у наданні права на завершення приватизації земельної ділянки з тих підстав, що спадкодавцем ОСОБА_4 за життя не вчинено активних дій щодо приватизації спірних земельних ділянок.

Представник відповідача Черняхівської селищної ради в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься про розгляд справи за відсутності представника Черняхівської селищної ради.

За приписами ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до приписів ч.8 ст.178 ЦПК України.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

02.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, постановивши відкласти його ухвалення та оголошення на 13.10.2025 об 9 год 00 хв.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьком є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.07.1995 (а.с.7).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.03.1965 р.н. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України №6 від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_3 народився, ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Їх батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8, 9).

Вказані документи свідчать про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними братами.

Рішенням Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області шостої сесії VІІ скликання від 20.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на ведення особистого селянського господарства» - надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність, площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні до 2002 року, та площею 0,3500 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 із земель сільськогосподарського призначення яка перебувала у користуванні до 2002 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 22.12.2020 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.07.2023 (а.с.13).

Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №210 від 04.04.2024 про технічні показники об`єкту вбачається, що за наявними даними, які знаходяться в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 04.04.2024 проведено обстеження земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно інвентаризаційний номер №197. В ході обстеження встановлено, що на земельній ділянці будівлі та споруди відсутні (а.с.14).

Крім того, згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №211 від 04.04.2024 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №197 станом на 31.12.2012 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.15).

Постановою завідувача Черняхівської державної нотаріальної контори В.Пилипчука №233/02-31 від 01.04.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2025 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 , але не оформив свої спадкові права. Причиною відмови є те, що спірні земельні ділянки не належали на праві власності померлому ОСОБА_4 (а.с.16).

Із копії спадкової справи №115/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 - дядька позивача (а.с.39-63).

Із копії спадкової справи №168/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою, почато 22.11.2023, закінчено 20.03.2025 вбачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Разом з тим, постановою завідувача Черняхівської державної нотаріальної контори В.Пилипчука №233/02-31 від 01.04.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2025 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 , але не оформив свої спадкові права. Причиною відмови є те, що спірні земельні ділянки не належали на праві власності померлому ОСОБА_4 , тобто нотаріусу було подано лише рішення Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 20.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на ведення особистого селянського господарства». Однак, не були подані документи, що підтверджують факт набуття права власності на земельні ділянки померлим ОСОБА_4 згідно ст.125 ЗК України (а.с.64-178).

Рішенням Черняхівської селищної ради 59 сесії VІІІ скликання від 29.08.2025 «Про відмову у наданні права на завершення приватизації земельних ділянок ОСОБА_2 » відмовлено ОСОБА_2 у наданні права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні до 2002 року та площею 0,3500 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, ще розташована за адресою: АДРЕСА_1 із земель сільськогосподарського призначення, яка перебувала у користуванні до 2002 року, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів на ім`я ОСОБА_2 , що посвідчують праве власності на земельну ділянку. Як на підставу відмови Черняхівська селищна рада посилається на те, що на зазначені земеьні ділянки спадкодавцем ОСОБА_4 за життя не вчинено активних дій щодо приватизації зазначених земельних ділянок, а саме розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в наурі (на місцевості) з метою формування земельної ділянки як об"єкта цивільних прав та присвоєння кадастрового номеру та відповідно не здійснено реєстрацію права власності (а.с.191).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ОЦІНКА ДОКАЗІВ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем.

Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивача завершити право приватизації земельних ділянок в порядку спадкування.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

В частинах 1, 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положенням ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 3К України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За правилами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.1 ч. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зі змісту постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що судам нижчих інстанцій було роз`яснено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 570/2844/19 зазначено, що з 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельний кодекс України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передання у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не право власності на земельну ділянку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19 та від 24 грудня 2021 року у справі №343/1341/20.

19.11.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», яким, зокрема, внесли зміни до пп.5, п.27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність.

Цією нормою закону визначили, що забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та розроблення такої документації.

Однак, положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність під час дії воєнного стану мають тільки:

1) громадяни України, яким на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна, у тому числі індивідуальні житлові будинки, гаражі, садові будинки та інші будівлі, право власності на які оформлено згідно діючого законодавства.

2) громадяни України, яким земельні ділянки були надані до 1 січня 2002 року у користування (набрання чинності Земельним Кодексом України).

При цьому, документами, які підтверджують наявність у громадянина права користування, можуть бути, зокрема, державні акти на право постійного користування земельними ділянками (ст. 23 ЗК України в редакції 1992 року, первісна редакція ст. 126 чинного ЗКУ), державні акти на право володіння землею (ст. 23 ЗК УРСР 1990 року), записи в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій, записи в погосподарських книгах сільських рад, записи в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських і сільських рад (ст.20 ЗК УРСР 1970 року), державні акти на право довічного успадкованого володіння землею, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, акт відводу земельної ділянки в натурі.

Із досліджених матеріалів справи встановлено, що рішенням 6 сесії VІІ скликання Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 20.05.2016 ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у користуванні до 2002 року та площею 0,3500 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення, яка перебувала у користуванні до 2002, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_4 спірні земельні ділянки площею 0,25 га та 0,35 га безоплатно передані у користування ще до 2002 року, тобто до набрання чинності Земельним Кодексом України 01.01.2002.

Однак, ОСОБА_4 не встиг скористатись своїм правом на приватизацію, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Спадщину після його смерті прийняв його брат ОСОБА_3 , який не оформив спадкових справ, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті драта ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив спадкових справ.

Тому на переконання суду правом на приватизацію спірних земельних ділянок може скористатися спадкоємець померлого за законом позивач по справі ОСОБА_2 на підставі вимог пп.5 п.27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач, обгрунтовуючи причини відмови у наданні права на завершення приватизації земельних ділянок гр. ОСОБА_2 у своєму Рішенні від 29.08.2025 послався на не вчинення активних дій щодо приватизації спірних земельних ділянок спадкодавцем позивача однак, такі підстави для відмови не містить чинне законодавство.

Вирішуючи даний спір, суд надавши належну оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, встановивши, що ОСОБА_11 за життя розпочав процедуру приватизації земельних ділянок для належного їх оформлення у встановленому чинним законодавством порядку, та вказані земельні ділянки перебували у користуванні спадкодавця до 2002 року, тому суд вважає, що позивач, як спадкоємець померлого в порядку спадкової трансмісії має право на завершення процедури приватизації означених земельних ділянок.

З вказаних підстав суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

V. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ПРО СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач на підставі ухвали суду від 28.05.2025 звільнений від сплати судового збору, відповідач не звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн суд стягує з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Черняхівської селищної територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельних ділянок площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0, 3500 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який прийняв спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

Стягнути з Черняхівської селищної територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Черняхівська селищна територіальна громада в особі Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, .

Місце знаходження: вул.Майдан Рад, 1, с-ще Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301.

Рішення суду складене та підписане 13.10.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО