ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/188/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Мірошниченко І.Р., розглянувши заяву адвоката Чирва Віталія Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , з 11.11.2013 року є членом ГВК «Калинінець», правонаступником якого є ГБК «Прикордонник Дарниця» та з 16.01.2020 року є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 , який розташовані на території ГБК «Прикордонник Дарниця», за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з порушенням прав заявника діями голови правління ГБК «Прикордонник Дарниця», які можуть призвести до втрати належного йому гаражного боксу виникла необхідність у забезпечені позову. З урахуванням викладеного просить заборонити голові правління гаражно-будівельного кооперативу «Прикордонник Дарниця» ОСОБА_2 вчиняти будь які дії щодо гаражного місця № НОМЕР_1 , який розташовані на території ГБК «Прикордонник Дарниця», за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити третім особам вчиняти будь які дії щодо проведення будівельних або інших робіт щодо гаражного місця № НОМЕР_2.

Суд, ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що позивач має намір звернутись до суду із позовом з метою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 196938357 від 20.01.2020 року, вбачається що ОСОБА_1 , є власником гаражу № НОМЕР_1 , який розташовані на території ГБК «Прикордонник Дарниця», за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, беручи до уваги той факт, що у разі задоволення судом позову може відбутись безпідставне стягнення коштів, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково шляхом заборони голові правління гаражно-будівельного кооперативу «Прикордонник Дарниця» ОСОБА_2 вчиняти будь які дії щодо гаражного місця № НОМЕР_1 , який розташовані на території ГБК «Прикордонник Дарниця», за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки матеріали заяви не містять належних обґрунтувань та доказів, які б підтверджували, про те що невжиття заходів забезпечення позову в цій частині унеможливить або істотно ускладнить виконання можливого рішення суду в подальшому, а окрім того у заяві йдеться мова про неконкретизованих осіб, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони третім особам вчиняти будь які дії щодо проведення будівельних або інших робіт щодо гаражного місця № НОМЕР_2, слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Чирва Віталія Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити голові правління гаражно-будівельного кооперативу «Прикордонник Дарниця»,Є ОСОБА_2 вчиняти будь які дії щодо гаражного місця № НОМЕР_1 , який розташовані на території ГБК «Прикордонник Дарниця», за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Кулик