ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/434/24 Номер провадження 22-ц/814/3108/25Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 травня 2025 року, постановлене суддею Потетієм А.Г.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

п о с т а н о в и в:

01.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція боргів» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що ОСОБА_1 укладено наступні договори, підписані нею електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону, а саме: № 5058828 від 18.01.2023, укладений із ТОВ «МАНІФОЮ»; №27644-02/2023 та №03197-02/2023 від 17.02.2023, укладені із ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»; №78573324 від 22.01.2023, укладений із ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; №00-6989172 від 26.02.2023, укладений із ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ».

14.06.2021, 30.08.2023, 13.07.2024 та 30.08.2024 між первинними кредиторами та позивачем укладено договори факторингу №13-07/2023, №30082023/1, №14/06/21, №30082023/2, за яких первинні кредитори передали, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло за плату право грошової вимоги, серед іншого, до боржника ОСОБА_1 за договорами: №5058828 від 18.01.2023; №27644-02/2023 та №03197-02/2023 від 17.02.2023; №78573324 від 22.01.2023; №00-6989172 від 26.02.2023 на загальну суму 150 334,08 грн.

Зазначає, що усупереч умовам договорів позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первинних кредиторів, ні його правонаступника. Із підстав викладеного, просить захистити порушене право та стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договорами позики у загальному розмірі 150 334,08 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.05.2025 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за договором позики №5058828 у розмірі 25 280,00 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 8 000,00 грн.; сума заборгованості за процентами за користування позикою - 17 280,00 грн.;

- за кредитним договором №27644-02/2023 у розмірі 32 840,00 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9 000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 23 840,00 грн.;

- за кредитним договором №03197-02/2023 у розмірі 35 100,00 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9 000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 26 100,00 грн.;

- за договором позики №78573324 у розмірі 36 000,00 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9 000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 27 000,00 грн.;

- за кредитним договором №00-6989172 у розмірі 21 114,08 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 722,50 грн.; сума заборгованості за відсотками- 15 391,58 грн.

Усього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі 150 334,08 грн.

Компенсовано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за рахунок держави 3 028,00 грн. судового збору.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення кредитних договорів та договорів позики, а також виникнення у відповідача заборгованості за ними у розмірі, заявленому до стягнення, включно із нарахованими відсотками.

Не погодившись із таким рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що надані позивачем копії договорів та витяги з Реєстру боржників не містять підписів сторін зобов`язання, у тому числі електронних, що ставить під сумнів їх дійсність та достовірність, а тому не є належними та допустимими доказами. При цьому, суд мав перевірити оригінали таких доказів, а не їх паперові копії, що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №755/1549/22 від 22.03.2023.

Доводить, що копії окремих аркушів договорів факторингу без додатків не є належним чином засвідченими копіями документів, а тому за правилами статей 77-79 ЦПК України суд першої інстанції не мав їх приймати до уваги, зокрема, в контексті того, що відповідні договори факторингу не містять ні підпису сторін, ні печаток установ. Відтак, вважає недоведеним факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договорами: №5058828 від 18.01.2023; №27644-02/2023 та №03197-02/2023 від 17.02.2023; №78573324 від 22.01.2023; №00-6989172 від 26.02.2023 на загальну суму 150 334,08 грн.

Вважає відсутніми належні докази на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів, тоді як розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом та не доводить фактичне отримання позичальником кредиту.

Звертає увагу на відсутність у справі доказів, які б підтверджували реєстрацію позичальником банківської картки та переказ на її рахунок кредитних коштів, тоді як надані позивачем акти прийому-передачі реєстру боржників не містять загальної суми заборгованості та не доводять, що до таких реєстрів включено саме відповідачку.

Просить врахувати у справі доказів, які б підтверджували доведення до відома відповідачки відступлення первинними кредиторами на користь позивача права вимоги до ОСОБА_1 .

Вважає, що поза увагою районного суду залишився той факт, що позивач не надав доказів, які б підтверджували, що на момент здійснення відповідних фінансових платежів первинні кредитори мали ліцензії від Національного банку України.

Наголошує, що за даними Реєстру фінансових установ України ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «Інвеструм груп», ТОВ «Качай гроші» не мали ліцензій на надання фінансових послуг.

Наполягає на тому, що не укладали жодних кредитних договорів, у тому числі з позивачем, та не підписувала жодного правочину з товариствами, указаними у позові.

Звертає увагу, що у договорів з ТОВ «МАНУФОЮ» зазначено місце її проживання: АДРЕСА_1 , що не відповідає фактичному місцю її проживання, а саме: АДРЕСА_2 . Також у договорах зазначено номер телефону, який їй не належить, а тому надсилання на такий номер ідентифікаторів і виконання підписання відповідних договорів з цього договору не може свідчити про підписання відповідачем відповідних правочинів.

Указує на відсутність у справі доказів, які б підтверджували проведення додаткової перевірки ідентичності позичальника та наявності у нього права підпису. Тоді як використання виключно гіперпосилання для ознайомлення з Офертою не забезпечує належного інформування.

Зазначає, що позивач не надав доказів, які б підтверджували, що відповідач був ознайомлений та погодився із умовами зобов`язання, викладеними у приєднаних до справи договорах.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.06.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду з повідомленням учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 26.06.2025.

08.10.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без її участі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.01.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 08.04.2021 ФК №В0000207; основний вид економічної діяльності: інші види кредитування) та ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; паспортна дані та номер телефону: НОМЕР_3 ), укладено договір позики №5058828, за яким позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж саму суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору (п.2.1. договору). Такий договір містить відомості про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором g11125.

Пунктом п.2.3. договору визначено наступні параметри позики: тип позики - довгострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю; сума позики - 8 000,00 грн.; строк позики - загальний до 29.03.2023 (70 днів); дата надання позики - 18.01.2023; дата повернення позики - 29.03.2023.

Згідно із п.2.4. договору процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: 2.4.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 1,76000% на день - застосовується протягом розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору; 2.4.2. Базова процентна ставка, фіксована: 2,20000% на день - застосовується протягом розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2. цього договору, а також у разі продовження строку протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору; 2.4.3. Основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

Відповідно до п.2.5. договору позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номер електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_4 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

За кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі: 1,01% від залишку заборгованості за сумою позики. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування»./а.с.11-15 т.1/

Передувало укладенню такого договору ознайомлення ОСОБА_1 із паспортом позики, що підтверджується електронним підписом споживача вчиненим 18.01.2023 одноразовим ідентифікатором /j30145/./а.с.18-20 т.1/

22.01.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 20.10.2015 ІК №146, основний вид економічної діяльності - інші види кредитування) та ОСОБА_1 (електронний підпис одноразовим ідентифікатором 3еР42у5huV) укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78573324, на наступних умовах зобов`язання: розмір позики - 9 000,00 грн.; строк позики - 30 днів.; процентна ставка - 2,5% (фіксована); дата повернення позики - 21.02.2023; знижена процентна ставка/день, % - 0,875%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день, % - 2,70%; пені %/день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 1604,7%; орієнтовна загальна вартість позики - 11 362,50 грн./а.с.58-59 т.1/ Додатком №1 до Договору позики №78573324 від 22.01.2023 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит./а.с.60 т.1/

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги до ОСОБА_1 згідно із договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78573324, що підтверджується договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, додаткових угод №2 від 28.07.2021, №10 від23.08.2023; Актом прийому-передачі реєстру боржників №9 від 23.08.2023; витягом з Реєстру боржників №9; платіжною інструкцією в національній валюті від 29.08.2023 №20133./а.с.61-66, 232 т.1/

29.01.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 (електронний підпис одноразовим ідентифікатором v78271) укладено додаткову угоду №1 до договору позики №5058828 від 18.01.2023, якою погоджено продовження строку позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.

Визначено основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики станом на дату укладення цієї угоди: 8 000,00 грн.; строк користування позикою за цією додатковою угодою: загальний строк - до 19.04.2023 (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата повернення: 19.04.2023.

Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою: базова процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою. Основна процентна ставка, фіксована: 3,00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою./а.с.21 т.1/

Додатком №1 до Додаткової угоди №1 до Договору позики №5058828 від 18.01.2023 є розрахунок із відображеним у ньому графіком нарахувань процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; графік обов`язкових платежів./а.с.21-23 т.1/

01.03.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 (електронний підпис одноразовим ідентифікатором f91505) укладено додаткову угоду №2 до договору позики №5058828 від 18.01.2023, якою погоджено продовження строку позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою до 20.05.2023./а.с.24 т.1/

Додатком №1 до Додаткової угоди №2 до Договору позики №5058828 від 18.01.2023 є розрахунок із відображеним у ньому графіком нарахувань процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; графік обов`язкових платежів./а.с.25-26 т.1/

13.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13-07/2023, за яким останній набув право вимоги за договором позики №5058828 від 18.01.2023, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №13-07/2023 від 13.07.2023; платіжною інструкцією №19923 від 13.07.2023; витягом з реєстру боржників стосовно ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 25 280,00 грн., із яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 280,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою./а.с.27-32, 248 т.1/

Згідно із розрахунком за договором позики №5058828 від 18.01.2023 наведено основні параметри позики, зокрема, сума позики - 8 000,00 грн.; сума нарахованих процентів за користування позикою станом на відповідний день користування - 2 816,00 грн.; всього до сплати станом на відповідний день користування позикою - 10 816,00 грн./а.с.16 т.1/

02.02.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 (електронний підпис НОМЕР_5 ) укладено договір про надання фінансового кредиту №03197-02/2023, за умов якого товариство на дає клієнту фінансовий кредит у розмірі 9 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Мета кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається на строк: 25 днів, тобто до 26.02.2023; дата надання кредиту: 02.02.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730,00% річних від суми кредиту з розрахунку 2,00% на добу./а.с.42-44 т.1/

17.02.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 03.10.2018 ФК №1107, основний вид економічної діяльності - інші види кредитування) та ОСОБА_1 (електронний підпис НОМЕР_6 ) укладено договір про надання фінансового кредиту №27644-02/2023, за умов якого товариство на дає клієнту фінансовий кредит у розмірі 9 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Мета кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається на строк: 15 днів, тобто до 03.03.2023; дата надання кредиту: 17.02.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% на добу./а.с.37-39 т.1/

Передувало укладенню такого договору ознайомлення ОСОБА_1 із паспортом споживчого кредиту, що підтверджується електронним підписом споживача вчиненим 17.02.2023, W8018)./а.с.42 т.1/

25.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» із заявою на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №03197-02/2023 від 02.02.2023 на термін 10 днів./а.с.45 т.1/

30.08.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30082023/1, за яким останній набув право вимоги ОСОБА_1 , що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №30082023/1 від 30.08.2023; платіжною інструкцією в національній валюті від 31.08.2023 №20141; витягом з реєстру боржників стосовно ОСОБА_1 , а саме: за кредитним договором №27644-02/2023: 9 000,00 грн. - сума основного боргу; 23 840,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього 32 840,00 грн.; за кредитним договором №03197-02/2023: 9 000,00 грн. - основна сума заборгованості; 26 100,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього 35 100,00 грн./а.с.48-52, 240 т.1/

26.02.2023 між ТОВ «ФК «КАЧАЙ ГРОШІ» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 28.12.2020 ФК №В0000120, основний вид економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-6989172, за яким: сума кредитного ліміту складає 5 722,50 грн.; тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії - 120 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит у строк до 26.06.2023 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 18.03.2023 протягом дії кредиту. Позичальник зобов`язаний сплатити проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за користування грошовими коштами.

Згідно із п.1.4. договору тип процентної ставки - фіксована.

Знижена процентна ставка становить 1,50% від уми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку кредитування, але не більше перших 20 днів користування кредитом (п.1.4.1.).

Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.3. цього договору, після 20 днів користування кредитом, починаючи із 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби (п.1.5. договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: 6629,13% (п.1.6. договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 21745,50 грн. (п.1.7. договору)./а.с.73-75 т.1/

Додатком №1 до кредитного договору №00-6989172 від 26.02.2023 є графік платежів; додаток №2 - інформаційне повідомлення, які разом із договором містять електронний підпис позичальника, одноразовий ідентифікатор 7622F./а.с.76 т.1/

Передувало укладенню договору кредитної лінії №00-6989172 від 26.02.2023 ознайомлення позичальника із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту./а.с.77-78 т.1/

30.08.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30082023/2, за яким останній набув право вимоги ОСОБА_1 , що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №30082023/2 від 30.08.2023; платіжною інструкцією в національній валюті від 05.09.2023 №20151; витягом з реєстру боржників стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором №00-6989172 на загальну суму заборгованості 21114,08 грн., із яких: 5722,50 грн. - основна сума боргу; 15391,58 грн. - сума заборгованості за відсотками./а.с.79-82 т.1/

На підтвердження розміру стягнення позивач, як правонаступник кредиторів, надав суду детальний розрахунок заборгованості за кожним із наведених договорів, а також повідомлення iPay.ua сервіс онлайн платежів, яким підтверджено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №21/788-рк від 01.05.2023. Також підтверджено успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта:

- 18.01.2023 21:40:03 на суму 8000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 195185405, призначення платежу: зачислення 8000,00 грн. на карту НОМЕР_4 ;

- 02.02.2023 21:40:03 на суму 9000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 199233469, призначення платежу: зачислення 9000,00 грн. на карту НОМЕР_4 ;

- 17.02.2023 19:25:04 на суму 9000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 203557480, призначення платежу: зачислення 9000,00 грн. на карту НОМЕР_4 ./а.с.213-231 т.1/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позичальник погодивши істотні умови кредитування, зобов`язання за ними належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 150334,08 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як правонаступника кредитора.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 укладено наступні договори, підписані нею електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону, а саме: №5058828 від 18.01.2023, укладений із ТОВ «МАНІФОЮ»; №27644-02/2023 та №03197-02/2023 від 17.02.2023, укладені із ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»; №78573324 від 22.01.2023, укладений із ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; №00-6989172 від 26.02.2023, укладений із ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ».

Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договорів мають інші відомості про відповідачку, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» відповідні договори, підписані відповідачкою, і є належними та допустимими доказами на підтвердження існування зобов`язань.

Доказів, що указані в договорах та паспортах споживчого кредиту одноразові ідентифікаторита персональні дані належать третім особам, а не позичальниці, останньою не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19.

Отже, підписавши указані договори, відповідачка добровільно погодилася на визначені у них істотні умови кредитування та взяла на себе відповідні зобов`язання. При цьому, нерозуміння умов зобов`язання не звільняє сторону від його виконання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальниця, будучи попередньо ознайомленою із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, мала можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідачка таким правом не скористалася та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставила під сумнів умови кредитування, зокрема, розмір відсотків, у контексті їх несправедливості.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновка, що позичальниця, будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, погодила істотні умови зобов`язання та допустила порушення їх виконання. Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить, як і заперечень щодо підставності стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів, спростовуються наявними у справі доказами, а наявні у справі розрахунки містять детальні обґрунтування розміру стягнення та її складових, у тому числі, підстав та періодів нарахування, сум на які здійснено нарахування процентів.

Посилання відповідачки на відсутність у справі доказів, які б підтверджували проведення додаткової перевірки ідентичності позичальника зводяться до загального цитування норм права, що не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про наявність волевиявлення відповідачки на укладення договорів, погодження істотних умов зобов`язання та їх неналежне виконання.

Стосовно наявності у позивача, як правонаступника первинних кредиторів, права вимоги до боржника, колегія суддів зазначає наступне

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 (справа №10/5026/995/2012) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №755/15965/17).

У постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №905/306/17 сформовано висновок, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

У справі, що переглядається матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що 14.06.2021, 30.08.2023, 13.07.2024 та 30.08.2024 між первинними кредиторами та позивачем укладено договори факторингу №13-07/2023, №30082023/1, №14/06/21, №30082023/2, за яких первинні кредитори передали, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло за плату право грошової вимоги, серед іншого, до боржника ОСОБА_1 за договорами: №5058828 від 18.01.2023; №27644-02/2023 та №03197-02/2023 від 17.02.2023; №78573324 від 22.01.2023; №00-6989172 від 26.02.2023 на загальну суму 150 334,08 грн.

Доводи апеляційної скарги, що надані позивачем копії договорів та витяги з Реєстру боржників не є належними та допустимими доказами, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідні докази містять повні реквізити сторін, у тому числі підписи керівників товариств, відтиски їх печаток, із подальшим підтвердженням відповідності копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у позивача, що підтверджується підписом уповноваженого представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відтиском печатки товариства.

При цьому колегія суддів приймає до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.

У цій справі позивачем доведено належними доказами наявність волевиявлення сторін на укладення правочинів, фактичне отримання позичальником кредитних коштів через iPay.ua сервіс онлайн платежів без відкриття рахунків, а також підставність стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення позивачем, як правонаступником кредиторів.

Доказів на спростування належності відповідачці картки НОМЕР_4 та зарахування на неї кредитних коштів, відповідачкою не надано, а тому колегія суддів відхиляє, як неспроможні її посилання на недоведеність реєстрації позичальником банківської картки та переказ на її рахунок кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги, що районний суд не перевірив оригінали письмових доказів, обмежившись їх паперовими копіями, не залежно від цитованої відповідачем постанови Верховного Суду у справі №755/1549/22 від 22.03.2023, не спростовують того факту, що відповідна позиція Верховного Суду сформована з відмінних фактичних обставин, а також, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України); тоді як суд не може збирати докази з власної ініціативи, а надані позивачем письмові докази є належними та допустимими і не викликають у суду сумнівів у добросовісності здійснення позивачем його процесуальних права та обов`язків (ч.7 ст.81 ЦПК України).

Посилання відповідачки на відсутність доказів, які б підтверджували доведення до її відома відступлення первинними кредиторами на користь позивача права вимоги, колегія суддів також відхиляє. Оскільки неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє самого зобов`язання та не перешкоджає новому кредитору стягнути заборгованість. Зокрема, в контексті того, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належність виконання нею зобов`язань на користь первинних кредиторів.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, посилання на відсутність у кредиторів ліцензій від Національного банку Україниколегія суддів відхиляє, як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідні докази надані позивачем у повному обсязі та засвідчені належним чином і підстав ставити їх під сумнів, колегія суддів не вбачає.

При цьому той факт, що відповідачки є інвалідом ІІ групи враховано судом при вирішенні питання розподілу судових витрат, що не впливає на обсяг відповідальності позичальника за неналежне виконання зобов`язання перед позивачем, як правонаступником кредиторів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.10.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак