Справа № 131/1250/25
Провадження № 2/131/437/2025
09.10.2025м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Коваля А.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
ВСТАНОВИВ:
До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позов мотивовано тим, що 05 жовтня 2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 5019146. Договір був укладений за допомогою ІТС Товариства, а підписання здійснене електронним підписом Клієнта шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з договором, кошти кредиту надавалися у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку Клієнта. Згодом, 22 квітня 2025 р., між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 22042025, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 000 грн., що включає: 6 000 грн. основний борг, 12 000 грн. проценти та 3 000 грн. штрафи.
08 жовтня 2024 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 8364327, підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами, кошти кредиту були надані у безготівковій формі на платіжну картку Відповідача. Далі, 15 травня 2025 р., між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 15052025, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 030 грн., що включає: 3 000 грн. основний борг, 3 600 грн. відсотки та 5 430 грн. пеня і штрафи.
Всупереч умовам обох Кредитних договорів, Відповідач не виконав свої зобов`язання і не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості перед Позивачем. Зазначається, що з моменту набуття прав вимоги (22.04.2025 та 15.05.2025 відповідно) ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості 33 030.00 грн. за двома договорами та судові витрати.
Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що 05 жовтня 2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено Кредитний договір № 5019146, який було підписано Відповідачем електронним підписом, що підтверджується копією кредитного договору № 5019146 з додатками (а.с. 7-22). Зарахування коштів за договором в сумі 6000,00 грн підтверджується копією підтвердження перерахування коштів, яке видано ТОВ УПР від 22.04.2025 (а.с. 23).
22 квітня 2025 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Позивач) укладено Договір факторингу № 22042025, що підтверджується копією Договору факторингу № 22042025 (а.с. 26-28), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 5019146. Передача права вимоги підтверджується також копією Акту прийому-передачі згідно Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 22042025 (а.с. 29) та копією Платіжної інструкції згідно Договору факторингу № 22042025 (а.с. 30).
Відповідно до Копії витягу з Реєстру боржників від 22.04.2025 до Договору факторингу № 22042025 (а.с. 31) та Копії розрахунку заборгованості від первісного кредитора за кредитним договором № 5019146 (а.с. 24-25), заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 21 000 грн, з яких: 6 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000 грн сума заборгованості за процентами; 3 000 грн сума заборгованості за штрафами.
08 жовтня 2024 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 8364327, підписаний Відповідачем електронним підписом, що підтверджується копією кредитного договору № 8364327 з додатками (а.с. 37-49). Зарахування коштів в сумі 3000,00 грн підтверджується копією підтвердження перерахування коштів, яке видано ТОВ ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ від 20.05.2025 (а.с. 50).
15 травня 2025 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15052025, що підтверджується копією Договору факторингу № 15052025 (а.с. 54-56), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 8364327. Передача права вимоги підтверджується також копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 15052025 (а.с. 57) та копією Платіжної інструкції згідно Договору факторингу № 15052025 (а.с. 58).
Відповідно до Копії витягу з Реєстру боржників від 15.05.2025 до Договору факторингу № 15052025 (а.с. 54) та Копії розрахунку заборгованості від первісного кредитора за кредитним договором № 8364327 (а.с. 51-53), заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 12 030 грн, з яких: 3 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 600 грн сума заборгованості за відсотками; 5 430 грн сума заборгованості за пенею, штрафами.
Таким чином, загальна заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 33 030.00 грн.
З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору № 5019146 від 05 жовтня 2024 року, № 8364327 від 08 жовтня 2024 року, відповідачем виконані не були.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу.
Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений.
Оскільки первісними кредиторами нараховано до сплати штрафні санкції, пеню за Кредитним договором № 5019146 у розмірі 3000 грн та за Кредитним договором № 8364327 у розмірі 5430 грн, від сплати яких позичальник звільняється в силу вимог чинного законодавства, суд робить висновок про відсутність правових підстав для їх стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовільнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя: