Провадження № 2-др/202/78/25
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(д о д а т к о в е)

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В своєму позові позивач просила визнати квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя, залишивши їй спірну квартиру та стягнути з неї на користь відповідача 1/2 частину вартості цієї квартири в розмірі 483 572,50 грн., припинивши право спільноі? сумісноі? власності подружжя на це майно.

В свою чергу, відповідач звернувся з зустрічним позовом, в якому просив у порядку поділу спільного сумісного маи?на подружжя залишити квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в його власності та стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини цієї квартири.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року позов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено. Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя залишено у власності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 в розмірі 483 572 (чотириста вісімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 50 коп., яка внесена на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області. Вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору.

25 вересня 2025 року представником відповідача Потаповим К.О. подана заява про відшкодування понесених ОСОБА_2 ?овичем витрат на професіи?ну правничу допомогу в сумі 42 000 грн.

02 жовтня 2025 року представником позивача були подані письмові заперечення, в яких вважає розмір правничоі? допомоги у сумі 42 000 грн завищеним та необгрунтованим.

Звертає увагу, що зустрічнии? позов по суті відповідає первісному позову, лише змінено вимоги в частині залишення спірного майна з позивача на відповідача.

Крім того, подана заява про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференціі? поза межами приміщення суду не потребувала значного часу для складання.

Подання учасником оригіналів квитанцій до платіжних інструкцій про сплату судового збору та зарахування грошових коштів на депозитний рахунок є процесуальним обов?язком. Складений запит до Територіального управління Державноі? судовоі? адміністраціі? Украі?ни в Дніпропетровськіи? області дублює запит суду.

Отже, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 з 42 000 грн до 5000 грн.

Також просила стягнути з ОСОБА_2 на користь Балмагамбетовоі? Світлани Олександрівни понесені останньою витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн.

У свою чергу, представником відповідача 03.10.2025 було подано клопотання про залишення заяви представника Балмагамбетовоі? Світлани Олександрівни про відшкодування судових витрат, викладену в запереченнях щодо розміру витрат на професіи?ну правничу допомогу, без розгляду, посилаючись на те, що в порушення вимог частини 2 статті 137 та частини 8 статті 141 ЦПК Украі?ни не подано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат у справі. Долучений детальнии? опис (акт) наданих правничих послуг від 25.09.2025 року та ордер на надання правничоі? допомоги не підписані та мне містять необхідних реквізитів. Крім того, не дотримано п`ятиденного строку подання доказів понесених судових витрат. Також позивачем не було подано до суду разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовнии?) розрахунок суми судових витрат.

Отже, вважав, що підстави для задоволення викладеноі? позивачем в запереченнях вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь Балмагамбетовоі? Світлани Олександрівни витрати, пов`язаних із розглядом справи, в розмірі 22 000 грн. відсутні.

Натомість вважав, що заявлене відповідачем клопотання від 25.09.2025 року про долучення доказів понесених витрат на професіи?ну правничу допомогу та відшкодування витрат на професіи?ну правничу допомогу відповідає критеріям доказовості, діи?сності, необхідності та неминучості, розумності і?х розміру та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову.

На думку представника відповідач, викладені у запереченні позивача доводи не спростовують заявлених у клопотанні відповідача обгрунтованих доказами вимог, з огляду на що зазначене клопотання відповідача підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 03.10.2025 представник позивача адвокат Сахончик О.О. просила зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 5 000 грн, поновити позивачу строк на подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. Також просила врахувати, що позивач є пенсіонером, а тому заявлена відповідачем сума витрат на правничу допомогу є для неї непомірною.

Представник відповідача в своєму клопотанні просив проводити судовий розгляд без участі відповідача та його представника.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року заяву позивача, подану її представником та викладену у письмових запереченнях, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. залишено без розгляду.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.

Відповідно до статті ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу на даних послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому частиною 1-5 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно з матеріалами справи відповідачем були понесені витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Потаповим К.О., яка полягала в ознайомленні з матеріалами справи 3000 грн, складанні та поданні відзиву на позов ОСОБА_1 7500 грн, складанні та поданні зустрічного позову 10 000 грн, складанні та поданні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 2500 грн, складанні та поданні відповіді на відзив ОСОБА_1 5000 грн, складанні та поданні клопотання про долучення оригіналу квитанції до платіжної інструкції про сплату судового збору та внесення грошових коштів на депозитний рахунок 1250 грн, складанні та направленні до ТУ ДСА в Дніпропетровській області запиту ро зарахування коштів на депозитний рахунок 2500 грн, складанні та поданні до суду клопотання про долучення листа ТУ ДСА в Дніпропетровській області 1250 грн, участь представника в судовому засіданні 23.05.2025, 01.07.2025, 19.08.2025 9000 грн (3000 грн х 3), а всього на суму 42 000 грн.

Суд вважає, що витрати, пов`язані зі складанням процесуальних заяв і клопотань про долучення доказів та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції пов`язані з реалізацією стороною її процесуальних прав, які вона здійснює на власний розсуд, в тому числі як позивач за зустрічним позовом, у зв`язку з чим такі витрат покладенню на іншу сторону не підлягають.

Щодо витрат на складання заяв по суті справи та участь адвоката у судових засіданнях, то суд ураховує, що судовий розгляд спору був ініційований ОСОБА_1 , поданий ОСОБА_2 зустрічний позов містить позицію відповідача щодо заявленого до нього первісного позову, як первісний, так і зустрічний позов є майновим та їх предметом є одна й та сама річ, яку суд у своєму рішенні визнав спільною сумісною власністю подружжя, а саме, що кожному з подружжя належить 1/2 частина цього майна.

Водночас оскільки спірне майно (квартира) є неподільною, судом залишено у власності відповідача спірне майно та стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частини цього майна.

Тобто судом було задоволено як первісний, так і зустрічний позов.

Фактично кожному з подружжя присуджено майно, вартість якого склала однакову суму 483 572, 50 грн, що відповідає ціні позову, заявленого кожною стороною.

При цьому суд здійснив поділ майна подружжя, але провів його в інший спосіб, ніж просила позивачка, відповідно до того порядку поділу, про який просив відповідач у своєму зустрічному позові.

Отже, оскільки справа пов`язана з поділом однієї спільної речі подружжя, судом задоволено як первісний, так і зустрічний позов, майно фактично поділено порівну, але з урахуванням балансу інтересів обох сторін спірне майно присуджено відповідачу зі стягненням з нього на користь позивачки 1/2 частини вартості цього майна, приймаючи до уваги майновий стан позивача, яка є пенсіонером, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зменшивши розмір витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до 5000 грн, що відповідатиме принципам реальності, співмірності, розумності, обґрунтованості та пропорційності, закріпленим у статях 137, 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п?ять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі скасування основного рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Суддя Наталія Марченко