Справа № 454/1665/19 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-з/811/193/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
10 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючої: Н. П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М. Чиж
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в особі Львівської дирекції «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 15000 грн моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди скасовано.

Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 90666 грн матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишено без змін.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

21.07.2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_4 в його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2982,76 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, 5000 грн з яких понесено ним в суді першої інстанції, а 15000 грн - в суді апеляційної інстанції.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 проти заяви про ухвалення додаткового рішення заперечила, просила у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2018 року між ОСОБА_1 (довіритель) та ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників» (юридична фірма) укладено договір-доручення на правове обслуговування, надання правничої допомоги, згідно якого довіритель доручив, а юридична фірма взяла на себе зобов`язання надати юридичну допомогу на умовах, передбачених договором.

Встановлено, що ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року сплатив судовий збір в розмірі 2982 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 33 від 27.11.2024 (т. 2 а.с. 41).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн, 5000 грн з яких понесено ним в суді першої інстанції, 15000 грн в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 16.07.2025.

Згідно вище вказаного опису виконаних робіт при розгляді справи в суді першої інстанції на виконання умов договору-доручення на правове обслуговування (надання правничої допомоги) від 23.03.2018 затрачено більше 16 год., з яких: 8 год. - підготовка справи до судового розгляду в тому числі з`ясування обставин справи, вивчення правовідносин і матеріального права, збір доказів, підготовка позовної заяви та викопіювання документів, які додавались до позовної заяви; 3 год. - вжиття заходів забезпечення позову (заява, апеляційне оскарження); 2 год. - складання інших процесуальних документів у суді 1-ї інстанції, узагальнення зібраних та поданих доказів; явка та участь у призначених судових засіданнях згідно журналу судових засідань та інших матеріалів справи, включаючи час очікування, але не менше 3 год.

Також при розгляді справи в суді апеляційної інстанції на виконання умов договору-доручення на правове обслуговування (надання правничої допомоги) від 23.03.2018 та з урахуванням додаткової угоди до договору - доручення від 22.09.2019 затрачено більше 22 год., з яких: 12 год. - вивчення рішення суду першої інстанції на предмет його незаконності та необґрунтованості та підготовка апеляційної скарги з урахуванням практики ВС з відправкою її в апеляційний суд; 10 год. - підготовка до розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі подання процесуальних документів у зв`язку з її розглядом, зокрема, на виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, відповідно до акту виконаних робіт від 16.07.2025 адвокат Бордюк М.Й. виконав, а довіритель ОСОБА_1 прийняв роботу на суму 20 000 грн за надання йому адвокатом правничої допомоги та представництва інтересів у справі № 454/1665/19.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, наведені стороною позивача доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом та обсяг наданих ним послуг, а також заперечення ОСОБА_4 на заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 1461,18 грн судового збору, що є пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також 5000 грн витрат на правничу допомогу, понесених ним в суді першої та апеляційної інстанцій, що відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) 1461,18 грн судового збору та 5 000 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра