Справа № 539/4985/25
Провадження № 2/539/2194/2025
УХВАЛА

про залишення позову без руху

07 жовтня 2025 року

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

установила:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У поданому позові позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України на його користь 345 548, 36 гривень моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури.

А отже, позивачем не конкретизований зміст позовних вимог, а саме не зазначений спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім того, позивачем подано позов до кількох відповідачів, але не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23,1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

За ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивачка, для відшкодування моральної шкоди, не зазначено які дії призвели до моральних страждань позивача, окрім обґрунтування факту розгляду кримінального провадження та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна останньому моральної шкода та необхідності стягнення матеріальної шкоди саме з відповідачів Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Полтавської обласної прокуратури, Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України.

Зокрема, відсутні наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно.

Позивач судовий збір не сплатив, в позові не посилається на підстави звільнення від сплати судового збору та не надає до суду клопотання про його звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ст.14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Відповідно до статті 12 цього Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Зі змісту положень статей 12, 14 закону випливає, що від сплати судового збору громадяни, яким завдано таку шкоду, звільнені лише при оскарженні постанови чи ухвали про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, у разі, якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку в порядку кримінального судочинства та при оскарження такої постанови чи ухвали в порядку цивільного судочинства.

Ч.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.1 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2020 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 серпня 2019 року у справі № 539/717/18 де позивача визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України - залишено без змін.

Положеннями вказаного закону не передбачено звільнення від сплати судового збору при поданні саме позовів про відшкодування моральної шкоди в порядку цивільного судочинства. У Законі України «Про судовий збір» відсутні норми, які б звільняли від сплати судового збору за таких обставин.

Пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» в раніше чинній редакції було передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак вказану норму виключено.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір у відповідному розмірі та надати докази сплати судового збору (оригінал квитанції).

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Просіна