УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року суддя Соснівськогог районного суду міста Черкаси Токова С.Є. , вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання, утримання, скасування рішення нотаріуса та зобов"язання нотаріуса вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання, утримання, скасування рішення нотаріуса та зобов"язання нотаріуса вчинити певні дії.

Просить суд :

- встановити факт утримання та спільного проживання у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- скасувати постанову Державного нотаріуса Петрої Черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. від 04.08.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов"язати державного нотаріуса з урахуванням рішення суду у даній справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину на речі домашнього вжитку та обіходу, що належать померлому ОСОБА_5 .

Перевіривши матеріали позовної зави та долучених до неї документів, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Позов обґрунтовано тим, що брат позивачки, не дивлячись на те, що був зареєстрований за іншою адресою ( АДРЕСА_2 ) починаючи з 2019 року проживав разом із нею по АДРЕСА_3 допомагав та утримував останню, оскільки вона є інвалідом 2 групи безтерміново, була студенткою та не працювала. З 08.03.2022 року брат ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сил України, перебував на військовій службі у військовій частині та отримав тяжкі поранення внаслідок яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті брата, хотіла залишити собі на пам"ять його особисті речі, які перебувають у неї в користуванні, та які були у неї в квартирі, але з цих питань виник спір з відповідачами, а тому для вирішення даної проблеми 04.08.2025 року звернулась до першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на речі домашнього вжитку та обіходу, що належали померлому та в цей же день отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку вважає протиправною, оскільки сумніви щодо фактичного прийняття нею спадщини відсутні.

Захист прав в порядку цивільного судочинства здійснюється у позовному провадженні, а також у інших, спеціальних (окремих) провадженнях, зокрема, в порядку окремого провадження (розділ ІV ЦПК України).

Звертаючись до суду у розрізі спірних правовідносин, позивач подала до суду позовну заяву, в прохальній частині просить встановити юридичний факт- факт утримання та спільного проживання в квартирі АДРЕСА_1 з рідним братом ОСОБА_5 та скасувати постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Між тим, звертаючись до суду з даним позовом до відповідачів, позивач не вказує чи є відповідачі спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , та не зазначає яким чином ними порушено право позивачки за захистом якого звертається до суду.

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Крім того, статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно із пунктом четвертим частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них .

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах.

Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний позивачем спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.

Суд звертає увагу позивача, що позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі. Значення елементів позову також полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до статті 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Верховний Суд зазначає, що спосіб захисту порушеного права обирає позивач, а суд захищає порушене право позивача з урахуванням ефективного способу захисту та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Також звертається увага позивача на те, що прохальна частина позовної заяви має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності, оскільки є тією формою захисту, яку просить заявник у суду, тому вона має бути чіткою та конкретною, сформульованою відповідно до суті позову.

Тобто, це та частина позову, яка відображає звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспореного чи невизнаного права.

Між тим, у прохальній частині не зазначено жодного порушеного суб`єктивного матеріального права, яке підлягає захисту.

Звертаючись до суду з позовною вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначила ефективного способу захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Суд позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, тому позивач повинен самостійно визначитись у позовній заяві з позовними вимогами та їх формулюванням, оскільки за результатами розгляду позовної заяви, яка викладена у поточній редакції, рішення суду, якщо позов буде задоволено, не буде відповідати частині пятій статті 265 ЦПК України.

Також позивач просить суд встановити крім факту спільного проживання з померлим, факт утримання, вказуючи, що встановлення даного факту є юридично значимим, а без його вирішення вона немає змоги оформити належне їй спадкове майно.

Між тим, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2025 року підставою для відмови нотаріус вказала, що ОСОБА_1 не була зареєстрована разом із померлим та не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини. Отже, позивачем не зазначену мету з якою їй необхідно встановити факт утримання.

В той же час, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Заявляючи позовну вимогу про скасування постанови Державного нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач не зазначає докази та правове обгрунтування у зв"язку з чим постанова підлягає до скасування (у чому полягає її протиправність), зазначивши що " сумніви щодо фактичного прийняття нею спадщини відсутні"

Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. Надання у справі повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пунктом 3 статті 6 Конвенції.

Також, у прохальній частині позову міститься вимога про витребування доказів у справі, яка не є позовною вимогою в розумінні ст. 175 ЦПК України.

Таким чином, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до чинного законодавства, а саме статей 175, 177 ЦК України, належним чином сформулювати позовні вимоги у відповідності до наведених обґрунтувань та визначитись із належним способом захисту.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до вимог частини першої, четвертої, пятої статті 177 ЦПК України вона повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 16, 175, 177, 185, 258, 259, 260, 263, 293, 315 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання, утримання, скасування рішення нотаріуса та зобов"язання нотаріуса вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання суду належним чином оформленої позовної заяви з долученням до неї відповідних документів і відомостей у письмовому виді.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : С.Є. Токова