Справа № 752/8690/25
Провадження № 2/752/5671/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Голосіївськогго району» м.Києва, третя особа: Приватне акціонерне товариство`Київводоканал» про відшкодування щкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача:

- 549 651, 54 грн матеріальної шкоди, завданої їй пошкодженням автомобіля вналідок незадовільного утримання автомобільних доріг;

- 20 000 грн в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 26 лютого 2025 року, керуючи транспортним засобом марки Toyota Camri, д.н. НОМЕР_1 , по вул..Метрологічній, 6 в м.Києві в напрямку просп.Заболотного, потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Причиною ДТП стало неналежне закріплення кришки каналізаційного люка, розташованого на лівій смузі дороги, на який наїхав автомобіль, який рухався попереду її автомобіля, та який піднявся в повітря та вдарив у передню нижню частину транспортного засобу.

Удар спричинив вихід із ладу складових частин і агрегатів автомобіля.

Згідно Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26 лютого 2025 року експлуатаційний стан ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587 «Безпека дорожнього руху.Автомобільні дороги.Вимоги до експлуатаційного стану».

За повідомленням УПП ДПП в м.Києві від 07 квітня 2025 року за результатами розгляду матеріалів ДТП від 26 лютого 2025 року до Голосіївського районного суду м.Києва скеровано адміністративний протокол за частиною 4 статті 140 КУпАП відносно посадової особи КП «ШЕУ Голосіївського району» м.Києва Селезня О.Д.

За її зверненням судовим експертом Коваль І.М. 19 березня 2025 року за участі представника ШЕУ був проведений огляд транспортного засобу та зафіксовано його пошкодження.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля на дату дослідження становить 541 341, 54 грн.

Крім того, діями відповідача їй завдана моральна шкода, що полягає у додаткових зусиллях для вирішення питання про відшкодування шкоди, витрачання сімейних коштів на евакуацію авто, необхідності докладати додаткові зусилля для влаштування свого життя та душевного пригнічення.

Вона вперше потрапила в ДТП, що викликало у неї сильний стрес та пригнічений стан.

Моральну шкоду оцінює в 20 000 грн.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 10 квітня 2025 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третій особі копію позовної заяви з додатками.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позов, третій особі - пояснень на позов.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

01 травня 2025 року представник третьої особи направив до суду пояснення на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно із статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Тобто, особливістю відповідальності за завдання шкоди є презумпція вини.

Ящо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 9 Закону України « Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону Україени « Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

За змістом частини 3 статті 14, частини 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги`основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Тобто, саме на власників або уповноважених ними дорожньо-експлуатаційні організації (у разі передання дороги на баланс таким організаціям) покладений обов`язок постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, та відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Судом встановлено, що 26 лютого 2025 року позивачка на вул.Метрологічній, 6 в м.Києві здійснювала рух транспортним засобом Toyota Camri, д.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок неналежного закріплення кришки каналізаційного люка, розташованого на лівій смузі дороги, на який наїхав автомобіль, який рухався попереду її автомобіля, каналізаційний люк піднявся в повітря та вдарив у передню нижню частину транспортного засобу, належного позивачці.

Внаслідок цього належний позивачці автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26 лютого 2025 року, складеного посадовцями батальйону із забезпечення супроводження ДТП Департаменту патрульної поліції НП України експлуатаційний стан ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587 «Безпека дорожнього руху.Автомобільні дороги.Вимоги до експлуатаційного стану».

( а.с. 22 - 24 )

Встановлено також, що за наслідками вказаної події відносно інженера з охорони праці КП`ШЕУ Голосіївського району» м.Києва Селезня О.Д. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП, який був направлений для розгляду до Голосіївського районного суду м.Києва.

Стаття 140 КУпАП тягне за собою відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частиною 4 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 24 квітня 2025 року ОСОБА_2 був визнаний у вчиненні вказаного правопорушення та підданий адмінінстративному стягненню.

Відповідно до Висновку експерта №077/25 від 26 березня 2025 року вартість відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля становить 541 341, 54 грн.

( а.с.27об. - 46 )

Статтею 17 Закону України « Про автомобільні дороги» визначено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

В пункті 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вказані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів.

Відповідно до інформації відповідача на запит представника позивачки саме КП«Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Голосіївськогго району» м.Києва є балансоутримувачем, відповідальним за утримання та ремонт дороги по вул.Метрологічній, 6 в м.Києві.

( а.с. 48 об. )

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Одним із способів захисту, визнаечних статтею 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 1 частини другоїстатті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.

При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, без здійснення яких неможливим було б відновлення порушеного права.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачка довела належними та достатніми доказами обставини пошкодження належного їй транспортного засобу та вину відповідача в завданні їй збитків.

Відповідач, не подавши відзив, приведених у позові обставин не спростував, будь-яких доказів відсутності своєї вини в заподіянні збитків позивачці у передбаченому статтями 12,81 ЦПК України порядку, не надав.

З урахуванням приведеного вище, одного з основних принципів цивільного судочинства-принципу змагальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати від 15 травня 2018 року в справі № 373/1281/16.

Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., позивачка не надала суду належних та достатніх доказів спричинення їй моральної шкоди саме в цьому розмірі, та на підставі яких вони нею були оцінені.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивачки, для відшкодування моральної шкоди.

З огляду на встановлені судом обставини та наведені норми закону, враховуючи відсутність належних та достатніх доказів рівня страждання або приниження, які заподіяли моральну шкоду, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки в цій частині в розмірі 10 000, 00 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З урахуванням цього, часткового задоволення вимог позивачки, на її користь підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 5 513. 42 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 7 000, 00 грн та витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 1 310, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Законом України « Про дорожній рух», Законом України « Про автомобільні дороги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Голосіївськогго району» м.Києва на користь ОСОБА_1 541 341. 54 грн матерівальної шкоди, 10 000. 00 грн в відшкодування моральної шкоди, 7 000, 00 грн витрат на проведення експертизи та 1 310, 00 грн витрат на евакуацію транспортного засобу.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Голосіївськогго району» м.Києва на користь ОСОБА_1 5 513. 42 грн судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Голосіївського району» м.Києва, адреса: 03083 м.Київ, проспект Науки, 53, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В.Машкевич