УХВАЛА

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 2-1654/10

провадження № 61-11953ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайс Фінанс», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» (далі - ТОВ «Реалайнс Фінанс») звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

2. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 17 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, заяву задовольнив. Замінив стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалайніс Фінанс» (далі - ТОВ «Реалайніс Фінанс») у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-801/019/2007 від 07 травня 2007 року. Замінив стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Реалайніс Фінанс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-801/019/2007 від 07 травня 2007 року.

3. 22 вересня 2025 року представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4. Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

5. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У Цивільному процесуальному кодексі (далі - ЦПК) України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

6. Спірне питання правозастосування, порушене в касаційній скарзі, стосується правильності дій судів першої та апеляційної інстанцій під час вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі.

7. Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження. Конституційний Суд України зазначав, що виконання судового рішення є невідокремним складником права кожного на судовий захист і охоплює визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року у справі № 18-рп/2012).

8. Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

9. У частині п`ятій статті 442 ЦПК України також визначено, що правила цієї статті застосовуються у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

10. Підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою.

11. У цьому контексті судам слід розмежовувати поняття «право вимоги», «цесія» та «договір про відступлення права вимоги».

12. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 73 постанови від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21, відступленням права вимоги (цесією) є сам факт заміни особи в зобов`язанні. Цесія є не окремим самостійним договором, а правовим наслідком укладення договору про відступлення права вимоги.

13. У цій же постанові Верховний Суд наголошував на тому, що недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України. Недійсність переданої вимоги, про яку йдеться в статті 519 ЦК України, не можна ототожнювати з недійсністю правочину, а законодавець не пов`язує питання дійсності / недійсності правочину про заміну кредитора з дійсністю вимоги, яка передається новому кредитору (див. пункти 92, 96 постанови у справі № 910/19199/21).

14. У пункті 132 постанови від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

15. Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

16. На відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.

17. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

18. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

19. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається лише у двох випадках:

1) коли недійсність правочину прямо визначена імперативним приписом закону (у разі його нікчемності);

2) якщо правочин оспорений у судовому порядку та визнаний недійсним на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

20. В інших випадках діє презумпція правомірності правочину, а також застосовується принцип його тлумачення favor contractus, за змістом якого всі сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) суд повинен тлумачити на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

21. У постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 Верховний Суд виклав правовий висновок те, що суд має вирішувати питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, якщо немає обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, з огляду на принцип правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих на обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

22. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 підтримала зазначений висновок та наголосила на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

23. Суди також зобов`язані враховувати вимогу частини третьої статті 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

24. За змістом статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

25. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.

26. Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).

27. За загальним правилом, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 515 ЦК України).

28. Отже, під час вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі суд також повинен дослідити, чи не встановлено законом або договором заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.

29. Крім окреслених вище питань, суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

30. Також суд має дослідити, чи має стягувач (його правонаступник) реальну можливість звернути виконавчий документ до виконання з огляду на встановлені законом строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, про що Велика Палата Верховного Суду детально зазначала у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

31. Такий порядок правозастосування узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20.

32. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області заочним рішенням від 07 вересня 2010 року у справі № 2-1654/2010 стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу за кредитним договором в розмірі 168 773,17 грн та судові витрати: 1 687,73 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

33. На виконання вказаного заочного рішення видано 07 вересня 2010 року видано виконавчий лист № 2-1654/2010.

34. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2013 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 вересня 2010 року залишено без задоволення.

35. Ухвалою від 15 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 вересня 2010 року визнано неподаною та повернуто апелянтам.

36. Ухвалою від 19 грудня 2018 року у справі № 2-1654/2010, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області замінив стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна у виконавчих листах № 2-1654/10, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 168 773,17 грн, які видав 22 вересня 2010 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

37. 21 квітня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області прийняв у роботу виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 168 773,17 грн, 1 687,73 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

38. Також 21 квітня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області прийняв у роботу виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 168 773,17 грн, 1 687,73 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

39. 30 серпня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Реалайнс Фінанс» укладено Договір факторингу № 08/2024/2-РА про відступлення права вимоги за Кредитним договором № ML-801/019/2007 від 07 травня 2007 року.

40. На підтвердження оплати згідно з умовами договору факторингу додано платіжну інструкцію на суму 1 461 697 грн.

41. Суди першої та апеляційної інстанцій не встановили, а заявник не довів, що суди не дослідили докази на підтвердження факту недійсності договору факторингу, внаслідок чого суди правомірно керувалися дійсністю договору факторингу, а отже і переданим згідно з його умовами правом вимоги новому кредитору.

42. Також заявник не довів, а суди не встановили наявність у справі доказів на підтвердження факту нікчемності договору факторингу.

43. Доводи касаційної скарги стосовно ігнорування судами факту ненадсилання копій договору відступлення права вимоги боржникам, неповідомлення про перехід права вимоги також не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

44. Так суд апеляційної інстанції, погодившись з висновком суду першої інстанції, зазначив, що відповідно до умов пункт 6.2.4 Договору факторингу № 08/2024/2-РА від 30 серпня 2024 року, укладеного між ТОВ «Реалайнс Фінанс» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлення права вимоги за договором здійснюється без згоди боржника.

45. Така умова відповідає диспозиції частини першої статті 516 ЦК України, відповідно до змісту якої заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

46. Також не доводять потребу в касаційному перегляді оскаржуваних судових рішень посилання заявника на незазначення судом першої інстанції про наявність у матеріалах справи договору факторингу, доказів отримання боржниками повідомлення про перехід права вимоги, інших документів на підтвердження факту переходу права вимоги, оскільки суд апеляційної інстанції шляхом огляду доказів у матеріалах справи підтвердив наявність у справі доказів, необхідних для підтвердження факту належного переходу права вимоги за кредитним договором до нового кредитора.

47. Крім того, заявник посилається на неповідомлення судами першої та апеляційної інстанцій про розгляд справи, однак такі доводи зводяться до незгоди з мотивами судів, оскільки оцінку причинам неявки заявника в судові засідання у своїх судових рішеннях надавали як суд першої, так і апеляційної інстанцій, а отже такі доводи теж не доводять наявність порушень судами норм процесуального права та потребу у відкритті касаційного провадження.

48. З огляду на зазначене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою.

49. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

50. Оскільки касаційну скаргу визнано необґрунтованою, а правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайс Фінанс», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

А. І. Грушицький

Є. В. Петров