Провадження № 2/369/1325/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря Іларіонова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 369/20967/23 за позовною заявою Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим управлінням реєстрації актів громадянського стану в місті Варшава Мазовецького воєводства, актовий запис №1465011/00/AU/2022/476369 від 18 липня 2022 року, вірність перекладу з оригіналом документа засвідчено О.Шубіною, присяжним перекладачем української мови, яка занесена у реєстр присяжних перекладачів при Міністерстві Юстиції Республіки Польща за номером ТЗ/29/15.

Відповідач реєстрації місця проживання не має, остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України в березні 2022 року, ОСОБА_1 виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, а звідти до Республіки Польщі, де народила малолітнього сина ОСОБА_3 .

Так, позивач посилається на те, що відповідно до повідомлення Міністерства закордонних справ України від 20 жовтня 2022 року №71/15-546-8391 ОСОБА_1 рішенням суду м. Варшава від 24 серпня 2022 року була обмежена в батьківських правах по відношенню до сина, а дитину скеровано до системи органів опіки Польщі, а саме до осередку м. Отвоцк.

За сприянням Міністерства закордонних справ України 09 листопада 2023 року малолітнього ОСОБА_3 було повернуто в Україну та, відповідно до наказу служби у справах дітей Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 09 листопада 2023 року №7 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » дитину влаштовано на виховання бабі, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання малолітнього ОСОБА_3 задовільні. Дід та баба дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , піклуються про онука, слідкують за станом його здоров`я, забезпечують всім необхідним для повноцінного життя і розвитку.

Так, позивач зазначає, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі у справах дітей Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області як такий, що залишився без батьківського піклування, у зв`язку з тим, що місце проживання матері дитини, ОСОБА_1 невідоме, вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не здійснює за ним належний догляд, не піклується про його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності свідчать про свідоме нехтування ОСОБА_1 батьківськими обов`язками. ОСОБА_1 не утримує дитину, переклавши обов`язки на своїх батьків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , у яких перебуває малолітній онук.

Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітньою дитиною та не може самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. У зв`язку із чим, позивач просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь законного представника малолітнього ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 21 грудня 2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 2333 від 28 листопада 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

19 лютого 2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд надати їй можливість самостійно виховувати її малолітнього сина, займатись його вихованням, фізичним та психологічним розвитком.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала, причини неможливості подати відзив не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань, станом на дату винесення рішення суду не надано.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини № НОМЕР_1 , виданим управлінням реєстрації актів громадського стану вмісті столиці Варшава Мазовецького воєводства, актовий запис №1465011/00/AU/2022/476369 від 18 липня 2022 року, вірність перекладу з оригіналом документу засвідчено о. Шубіною, присяжним перекладачем української мови, яка занесена у реєстр присяжних перекладачів при Міністерстві Юстиції Республіки Польща за номером ТЗ/29/15. Батьками дитини вказані: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_11 .

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за довідкою Посольства України в Республіці Польща №6137/КВ/19-2005/Н від 11 жовтня 2022 року, зареєстрований громадянином України.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області №8/7 від 27 липня 2023 року, виконавчий комітет Гатненської сільської ради вирішив: - повернути до України малолітнього ОСОБА_3 , який залишився на території Республіки Польща без батьківського піклування; - після повернення до України малолітнього ОСОБА_3 , тимчасово влаштувати його до рідної бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу №7 від 09 листопада 2023 року Служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області малолітню дитину ОСОБА_3 влаштовано на тимчасове проживання та виховання в сім`ю родичів ОСОБА_2 , яка є рідною бабусею малолітньої дитини.

Відповідно до наказу №52 від 09 листопада 2023 року Служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області малолітню дитину ОСОБА_3 взято на первинний облік як дитину, яка залишилася без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, які залишились без батьківського піклування служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради, як дитину залишену без батьківського піклування.

Відповідно до акту, складеного працівниками Служби у справах дітей та сім`ї про обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житло складається з чотирьох кімнат, газ, світло в будинок проведено, санітарно-гігієнічні норми дотримані, є окрема дитяча кімната облаштована всім необхідним. За цією адресою проживають бабуся - ОСОБА_2 та дідусь - ОСОБА_7 , які виявляють бажання забрати дитину - онука під опіку.

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради від 25 липня 2024 року № 9/10, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ст. 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами 2 та 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд оцінивши докази надані позивачем, дійшов висновку, що ОСОБА_1 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дитини та її матеріального забезпечення.

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо наданими позивачем доказами. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досліджені докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини.

На переконання суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 РНОКП: НОМЕР_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що мати малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Приписи ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України вказують, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини, суд визначає до стягнення з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), на користь законного представника малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги, які подано юридичною особою у розмірі 5 368,00 грн. (2 684,00 * 2 = 5 368,00).

На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), на користь законного представника малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5 684 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області, , адреса місцезнаходження: 08160, Київська область, Фастівський район, с. Гатне, вул. Київська, 138.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ..

Інформація про третю особу: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА