У Х В А Л А

"13" жовтня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/20036/25

провадження № 2-о/755/668/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, 295 ЦПК України, по заяві ОСОБА_1 , заінтересована особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). (ч. 9 ст. 10 ЦПК України)

Таким чином, оскільки досліджувана заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки як і позовна заява згідно норм діючого процесуального законодавства України підлягає призначенню до судового розгляду, із ухваленням судового рішення за наслідками розгляду заяви по суті її вимог, то відповідно наявні підстави застосувати аналогію закону щодо форми та змісту поданої заяви, зокрема, відповідно до статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, згідно ч. 2 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Так, вивчивши зміст поданої заяви та долучені до неї копії документи, судом встановлено, що заявником на підтвердження обставин, зазначених у поданій заяві не долучено до заяви доказів проходження ОСОБА_2 лікування (госпіталізації) у Київській міській психоневрологічній лікарні № 2 (м. Київ, вул. Миропільська, 8) або у Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», доказів перебування ОСОБА_2 на обліку у Київській міській психоневрологічній лікарні № 2 або у Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». У зв`язку із наявністю розладів психічного здоров`я та періодичного проходження лікування у відділеннях психоневрології ОСОБА_2 , відповідно, перебуває на обліку у психоневрологічній лікарні та має медичну картку, яка підлягає долученню до матеріалів справи задля проведення психіатричної експертизи у Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Таким чином, на виконання вимоги суду у порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України заявником має бути надано до суду медичну картку психоневрологічній лікарні щодо ОСОБА_2 , задля забезпечення проведення психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 297 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Крім того, як убачається із поданої заяви, заявником в якості заінтересованих осіб залучено Органи опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, однак заявником не надано доказів звернення до даної державної установи із заявою щодо доцільності визнання ОСОБА_2 недієздатною особою та про доцільність призначення заявника опікуном над ОСОБА_1 , у разі визнання останнього недієздатним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Визнання громадянина недієздатним можливо за умови, що воно викликає певні правові наслідки. У тих випадках, коли психічно хвора особа не є небезпечною, визнання її недієздатною є порушенням його прав, що передбачено Європейською конвенцією про права людини від 4 листопада 1950 р. (ст. ст. 5-9 розділ 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Частинами першою, третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Частиною 8 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч.1 ст.7 вказаного Закону, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» від 27 квітня 2021 року № 1416-IX, внесені зміни в окремі положення статей Цивільного процесуального кодексу України, які регламентують дії суду та учасників судового провадження під час здійснення цивільного судочинства із використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Так, відповідно до внесених змін частини дев`яту та тринадцяту ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України викладені в наступній редакції:

ч. 9 «Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)»;

ч. 13 «Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), розробляються Державною судовою адміністрацією України та затверджуються Вищою радою правосуддя після консультацій з Радою суддів України».

Частини шосту і сьому статті 43 Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції:

ч. 6 «Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)»;

ч.7 «У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів».

Частину першу статті 177 Цивільного процесуального кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту:

«У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів».

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами відправлення учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду, є оригінали опису вкладення в поштовий конверт в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату та документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до п. 3.2.1.2 «Порядку пересилання поштових відправлень» затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. № 211, при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107, а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Згідно із бланком опису ф.107, затвердженим наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 03.03.2015 № 155 «Про затвердження зразків бланків, що застосовуються при пересиланні поштових відправлень» в редакції Наказу №1455 від 20.12.2018, виправлення в описі вкладення у цінний лист не допускаються.

Згідно змін, запроваджених даним законом, внесені зміни до підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» та абзац перший викласти в такій редакції:

«15) до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку».

15.1)подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;

Згідно запроваджених змін абзац двадцять перший підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Перехідних викласти в такій редакції:

«Створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно»; та доповнено абзацами двадцять другим і двадцять третім такого змісту:

«Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля)».

Заявником при зверненні до суду не долучено доказів, які мали підтвердити надіслання засобами поштового зв`язку всім заінтересованим особам на адресу реєстрації/адресу місцезнаходження копії заяви разом з додатками до неї, до заяви не долучено ані касового чеку, ані розрахункового листа із трек-номером задля контролю отримання заінтересованими особами копії заяви з додатками, ані опису надісланих документів, що підлягає до усунення на виконання приписів даної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями10, 175, 177, 185, 258-261, 294, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна- залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган