Справа № 572/5239/25
У Х В А Л А

10 жовтня 2025 року

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О.

розглянувши у справі №572/5239/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, як окремого домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому просить виділити їй в натурі 50/100 частини садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 (складається, зокрема : коридор 1-1, загальною площею 3,8 кв.м, житлова 1-2, загальною площею 10,9 кв.м., житлова 1-3, загальною площею 14,9 кв.м., кухня 1-4, загальною площею 12,3 кв.м., кладова 1-5, загальною площею 5,3 кв.м.) як окреме будинковолодіння та припинити право спільної сумісної власності відносно садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, до яких ч.2 цієї ж статті віднесено і позовні заяви.

Позовна заява, згідно із ч.2 ст.175 ЦПК України, подається до суду в письмовій формі та повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці (п.3 ч.2 ст.175 ЦПК України).

В даному випадку спір між сторонами по справі виник з приводу права на конкретне нерухоме майно частину житлового будинку, що підлягає грошовій оцінці, в зв`язку із чим позов, заявлений позивачем, є позовом майнового характеру.

Так, Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі №907/9/17, провадження №12-76гс18).

В порушення вказаної вище вимоги закону, позивачем у поданій до суду позовній заяві не вказано ціну позову, яка визначається у розмірі вартості спірного майна.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, при чому за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір ставок судового збору визначено як 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір має бути сплачено стороною, виходячи із суми позову.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, потягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана позивачем із певними недоліками, про які зазначено вище, її слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків шляхом вказівки у тексті позовної заяви суми позову та в частині оплати судового збору шляхом сплати судового збору у розмірі, визначеному законом (тобто, виходячи із суми позову, у разі, якщо сплаченого при поданні позивачем позовної заяви судового збору виявиться недостатньо).

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (жителя АДРЕСА_3 ) про виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, як окремого домоволодіння - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ