Справа № 536/843/25
Провадження № 2/536/788/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області про визначення місця проживання дітей,-

Встановив:

ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник - адвокат Бідюк Я.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок придбання житлового будинку АДРЕСА_1 позивачка разом із дітьми переїхала мешкати до даного будинку. Відповідач з дітьми не спілкується, матеріально не допомагає, має заборгованість по аліментам. Діти зареєстровані у с. Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, однак через відсутність згоди відповідача позивачка позбавлена можливості перереєструвати їх місце проживання. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із позивачкою, а також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 квітня 2025 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. Витребувано від Служби у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 травня 2025 року залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області як орган опіки та піклування у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та визнано обов`язковою явку в судове засідання представника Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області як органу опіки та піклування

Позивачка ОСОБА_1 Ірина Сергіївна в судовому засіданні, яке відбулося 27 серпня 2025 року, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що з 2022 року після розірвання шлюбу вона не спілкується із відповідачем, який на даний час виїхав закордон та не підтримує зв`язок як з нею, так і з дітьми. Після переїзду до м. Багачеве вона хотіла перереєструвати місце проживання дітей, однак це не вдалося у зв`язку з відсутністю згоди батька. Про даний факт було повідомлено брата відповідача, однак відповідач на контакт не вийшов. Позивачка вказала, що звернулася до суду з метою вирішення питання, пов`язаного з реєстрацією місця проживання дітей, відповідач не наполягає, щоб діти проживали з ним.

Представник позивачки - адвокат Бідюк Я.В. підтримала заявлені позовні вимоги, вказала, що після розірвання шлюбу між сторонами, ними не було вирішене питання про місце проживання дітей, тому на даний час між сторонами наявний спір з приводу цього.

В подальшому позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивачки - адвоката Бідюк Я.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси ОСОБА_2 суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області Астахова Л.С. у судовому засіданні, яке відбулося 27 серпня 2025 року, підтримала позовні вимоги та пояснила, що Службою у справах дітей було проведена перевірка, зокрема зібрана інформація за місцем проживанням сторін. Було виявлено, що відповідач перебуває закордоном, на зв`язок із Службою не виходив, а тому провести обстеження умов проживання за його місцем проживання було неможливо. Службою у справах дітей було взято до уваги, що діти проживають з матір`ю, а батько участі у їх вихованні та утриманні не приймає. Таким чином, за фактом проведеної перевірки був складений висновок щодо визначення місця проживання дітей із матір`ю, який було надано суду. В подальшому у судове засідання представник третьої особи не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляла.

Представник третьої особи виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, як органу опіки та піклування, Чадний С.А. у судовому засіданні, яке відбулося 27 серпня 2025 року, підтримав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення. В подальшому у судове засідання представник третьої особи не з`явився, в провадження суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні, яке відбулося 27 серпня 2025 року, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності психолога ОСОБА_6 та представника органу опіки та піклування пояснила, що з 2022 року не спілкується зі своїм біологічним батьком ОСОБА_2 та не бажає з ним спілкуватися, оскільки під час їх спільного проживання він періодично вживав алкогольні напої та ображав її матір. На даний час вона проживає разом із мамою, братом та теперішнім чоловіком її мами на ім`я ОСОБА_7 , з яким позивачка проживає близько двох років. Вона проживає зі своєю сім`єю у будинку, де в неї є своя кімната, яка обладнана необхідною технікою, а також із наявним там шкільним приладдям. Батько на зв`язок не виходить, їх життям з братом не цікавиться.

З врахуванням віку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає недоцільним опитування малолітньої дитини в судовому засіданні, оскільки відсутні докази того, що дитина вже досягла того віку і рівня зрілості, при якому може вільно висловити свою думку в суді.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрували шлюб 08 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 липня 2011 року (а.с.11). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 », дружини - « ОСОБА_1 ».

Батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 06 квітня 2012 року, серії НОМЕР_3 від 09 жовтня 2020 року (а.с.12-13).

Відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 серпня 2022 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 08 липня 2011 року у Майбородівській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, про що складений актовий запис № 04. Відновлено ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.14-16).

22 травня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 22 травня 2024 року (а.с.28). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « ОСОБА_7 », дружини - « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року, було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 червня 2022 року до повноліття дітей (а.с.17).

З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком серії НТА №436287 від 08 березня 2024 року, копій витягів з Державного реєстру речових прав №369092402 від 08 березня 2024 року, №369091886 від 08 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0655 га, кадастровий номер :01:002:0461 (а.с.18-27).

Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади №2024/007032532 від 17 червня 2024 року, № 2024/006916868 від 13.06.2024, № 2024/006916774 від 13.06.2024, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , а малолітньої доньки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 32-34).

Згідно листа Виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 08.07.2024 № 518/02-14 та акту обстеження умов проживання від 03.07.2025, з метою перевірки умов проживання дітей 03.07.2024 було проведено комісійне відвідування сім`ї ОСОБА_1 та встановлено, що сім`я проживає в м. Ватутіне з березня 2024 року у будинку, який належить ОСОБА_1 . До складу сім`ї ОСОБА_1 входять: чоловік ОСОБА_7 , донька ОСОБА_14 , донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 участі в утриманні дітей не приймає, відповідно до наданих документів заборгованість по сплаті аліментів становить близько 113396,75 грн. За результатами обстеження комісії зроблено висновок, що для проживання та виховання дітей створені належні матеріально-побутові умови (а.с. 35-38).

У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_2 станом на жовтень 2024 року має заборгованість 137077,55 грн. (а.с. 39).

ОСОБА_3 навчається у Багачевському ліцеї № 1 Багачевської міської ради в 7 Б класі з 01.09.2024, що підтверджується копією довідки від 24.03.2025 № 158/01-19 (а.с. 40). ОСОБА_4 відвідує комунальний заклад дошкільної освіти № 6 «Світлячок» Богачевської міської ради Черкаської області з 01.04.2024, що підтверджується копією довідки від 25.03.2025 № 35 (а.с. 41).

Згідно висновку органу опіки та піклування Богачевської міської ради Черкаської області від 19.05.2025, зробленого з урахуванням, зокрема акту обстеження умов проживання дітей від 05.05.2025, акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 з висновком, листа відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12.05.2025, листа Багачевського ліцею №1 від 13.05.2025, листа КЗДО №6 «Світлячок» від 13.05.2025, розрахунку зі сплати аліментів від 14.05.2025, керуючись інтересами малолітніх дітей, виконавчий комітет Богачевської міської ради Черкаської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.74-108).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

У рішенні ЄСПЛ «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Звертаючись з позовом до суду, позивачка ОСОБА_1 вказала, що батько дітей з ними не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За таких обставин позивачка вважає, що краще дітям буде проживати разом із нею.

Разом з тим сімейні відносини, враховуючи їх особистісний характер, повинні в першу чергу вирішуватися за згодою їх учасників, і тільки в разі відсутності такої згоди (існування між ними спору), зокрема у суді.

Частинами 4-6 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд під час розгляду справи дослідив висновок органу опіки та піклування Богачевської міської ради Черкаської області від 19.05.2025, згідно якого виконавчий комітет Богачевської міської ради Черкаської області, як орган опіки та піклування, керуючись найкращими інтересами дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 . Однак, оскільки зазначений висновок носить рекомендаційний характер, не містить обґрунтованого посилання на те, що між сторонами у справі існують спірні правовідносини, є формальним, суд його відхиляє.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24) Верховний Суд зазначив, що оскільки фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживала і продовжувала проживати, а мати дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання, у справі були відсутні докази того, що батько дитини забороняє матері бачитися з дочкою, то позивачем не було доведено, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом із ним, яка фактично проживала і проживає разом із ним, були порушені права позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2025 року у справі № 755/15383/23 (провадження № 61-14116св24) визначено, що «малолітня дитина проживає разом із батьком, а мати дитини як на час подання позову, так і під час розгляду справи в суді не заперечувала проти цього, підтвердивши тим самим, що сторони дійшли домовленості щодо проживання доньки саме з позивачем. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що мати та батько (сторони у справі), які проживають окремо, дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не довів, що його права порушені, не визнані або оспорюються відповідачкою».

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На необхідність доведення обставин наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини також вказано в правовій позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 369/1587/19.

Матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами існують непорозуміння або конфлікти з приводу визначення місця проживання малолітніх дітей. За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивачки до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей, які фактично на той час проживали і на тепер проживають разом з нею, між батьками дітей виник спір щодо їх місця проживання.

За відсутності між сторонами відповідного спору суд позбавлений можливості вирішувати такі питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи. Суд вирішує спір, що реально виник, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дитини, які не існують.

Суд зауважує, що зверненню до суду з позовом має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання, при цьому той з батьків, хто звертається до суду, має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі №299/8679/23.

Завданням цивільного судочинства, визначеним ст. 2 ЦПК України, є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав, а не таких, які можливо будуть порушені у майбутньому.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року №509/5080/18).

Щодо доводів позивачки про наявність складнощів у перереєстрації місця проживання дітей за відсутності згоди їх батька, який не виходить на зв`язок, як на одну з підстав заявленого позову, суд зазначає, що вирішення даного питання можливе шляхом звернення про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька за місцем проживання матері, що буде ефективним способом захисту прав дітей за наявності обстанин, про які вказує позивачка.

Виходячи із наведеного, суд, встановивши такі обставини справи, зокрема, те, що на час розгляду справи та ухвалення рішення суду, малолітні діти проживають за місцем проживання матері, докази того, що відповідач заперечує щодо подальшого проживання дітей із позивачкою відсутні, відповідач на даний не створює жодних перешкод у такому проживанні, суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, дійшов висновку про те, що позивачка не довела суду, що її право на те, щоб діти проживали з нею порушується чи не визнається відповідачем та відсутні підстави вважати порушеним, невизнаним чи оспорюваним право позивачки, яке підлягає судовому захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 160, 161, 171 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 206, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2025 року.

Повне найменування учасників процесу:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, , місцезнаходження: Черкаська область, м. Багачеве, проспект Дружби, б.8.

Третя особа - Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області, , місцезнаходження: Черкаська область, м.Багачеве, проспект Дружби, б.8.

СуддяА. С. Река