Ухвала

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 468/1445/24

провадження № 61-11329ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 травня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести поважні підстави для його поновлення та надати відповідні докази; нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій правильно зазначити найменування суду, до якого подається касаційна скарга; зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах касаційного провадження, за трек-номером 474, ОСОБА_1 отримав вказану ухвалу 23 вересня 2025 року.

26 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу-клопотання про усунення недоліків згідно з ухвалою суду від 15 вересня 2025 року, в якій просить касаційній цивільний суд врахувати його скаргу-клопотання від 15 вересня 2025 року надіслану на електронну адресу, в якій він заперечує, на його думку, неправомірну передачу справи № 468/1445/24, яку він надіслав у 2025 році до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду. Зазначає, що аналогічне клопотання цієї справи він подав у вересні 2025 року як до Верховного Суду Касаційного адміністративного суду, так і до Верховного Суду Касаційного цивільного суду скаргу у справі № 468/1445/24 згідно із статтею 392 ЦПК України. Вказує, що Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду не врахував його вимоги до двох відповідачів у справі статті 2, 7, 8, 210-213, 223, 229 КАС України. В своїй касаційній скарзі, на його думку, він чітко повідомив про адміністративне правопорушення місцевих судів міста Н-Буга та міста Миколаєва, які не розглянули його справу у його присутності, а також двох відповідачів. А саме, не врахували, що його заяви до належного відповідача ГУНП в Миколаївській області, детальніше заяви до ВП № 1 Баштанського РВП Миколаївського ГУНП його ЄО заяви за період з 08 квітня 2023 року до вересня 2025 року, їх більше ніж 300 шт., які не внесені до відомостей ЄДР досудового розслідування у 24 годинний термін, що явно 100 % підтверджує вину бездіяльності ГУНП в Миколаївській області, який має статус юридичної особи відповідача його адвокат своєчасно не зреагував та не заперечив неправомірну ухвалу відповідача Баштанського районного суду Миколаївської області. На усунення недоліків додає документ (ксерокопію), який засвідчує його проживання та прописку в даний час у місті Н-Буг.

Проте ОСОБА_1 не надано суду касаційної інстанції заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень з наведенням в ній підстав для його поновлення та відповідних доказів на їх підтвердження. Також, заявником не надано нової редакції касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій необхідно було згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України; не надано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 не усунуто, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 травня 2025 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев