Справа № 278/379/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Буткевича М.І.

За участі секретаря судового засідання Бошяна А.А., свідка: ОСОБА_1

Позивача ОСОБА_2

Представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом поданим представником ОСОБА_2 до Глибочицької об`єднаної територіальної громади в особі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визначення права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2009 року по день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач з метою оформлення спадщини звертався до нотаріуса із відповідною заявою, однак постановою приватного нотаріуса від 15.11.2024 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не подано відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Ухвалою судді від 27.01.2025 відкрите провадження у справі (а.с. 28).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер вітчим позивача ОСОБА_6 , про що зроблений відповідний актовий запис № 4517 (зворот а.с. 60) та мати позивача ОСОБА_7 , актовий запис № 10 (а.с. 21), факт родинних зв`язків між ними підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 22).

Позивач разом з матір`ю та вітчимом проживали однією родиною, що підтверджується, зокрема довідками Глибочицької сільської ради від 15.07.2024 року № 552, 553 (а.с. 13/14).

На момент реєстрації шлюбу між матір`ю позивача та спадкодавцем ОСОБА_6 позивачу було 7 років. З того часу вони проживали разом однією сім`єю, позивач вважав вітчима батьком, і навіть після смерті матері продовжили жити разом.

Фактично мали спільне господарство, оскільки позивач із спадкодавцем проживали однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини позивач є спадкоємцем 4 черги.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок згідно погосподарської книги (а.с. 10) належав його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після рідному брату ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внаслідок смерті матері та брата ОСОБА_6 прийняв свої частки спадщини, однак право власності не оформив, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2024 р та довідку про відсутність зареєстрованого майна від 29.08.2024 № 5748.

З метою отримання спадщини позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак постановою приватного нотаріуса від 15.11.2024 № 791/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва мотивуючи це тим, що відсутні оригінали правовстановлюючого документу на успадковане майно та документи на підтвердження підстав до закликання спадкоємця до спадкування.

ОСОБА_2 бажає отримати спадщину як спадкоємець за законом четвертої черги, оскільки останній проживав зі спадкодавцем однією сім`єю більше як п`ять років до моменту відкриття спадщини, однак вимушений звернутись до суду про встановлення факту проживання з 2009 року по 19.12.2021.

Судом встановлено, що спадкодавець має рідного сина ОСОБА_4 , спадкоємця за першою чергою, однак згідно наявних матеріалів у справі на момент смерті спадкодавця останній не проживав з ним та не був зареєстрований, протягом 6 місяців не подав заяву на прийняття спадщини, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину.

Оскільки інших спадкоємців не вбачається, позивач має підстави для прийняття спадщини як спадкоємця.

Окрім того відповідно до довідки нотаріуса від 15.11.2024 № 790/02-14 ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 .

Представник позивача та позивач в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі, оскільки встановлення даного факту потрібне для прийняття спадщини.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, заслухавши доводи позивача, покази свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.12.2021, за актовим записом №4517 (зворот а.с. 60).

Позивач разом з матір`ю та вітчимом проживали однією родиною, що підтверджується, зокрема довідками Глибочицької сільської ради від 15.07.2024 року № 552, 553 (а.с. 13/14).

На виконання ухвали суду надійшла витребувана копія спадкової справи № 231/2024, яка зведена щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 (а.с. 53).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 підтвердив факт, що позивач на момент смерті ОСОБА_6 проживав з ним однією сім`ю, доглядав за ним, після смерті взяв всі витрати пов`язані з похованням на себе.

Згідно з частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами статті 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з Пленуму Верховного суду Україні п. 21 постанови від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК).

За таких встановлених обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

УХВАЛИВ:

Позовну заяву подану представником ОСОБА_2 до Глибочицької об`єднаної територіальної громади в особі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визначення права власності в порядку спадкування задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10 жовтня 2025 року.

Суддя М.І.Буткевич