УХВАЛА

16жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 522/3661/24

провадження № 61-12562ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу громадської організації «Приморська районна організація автомобілістів» на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 09 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Приморська районна організація автомобілістів», виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГО «Приморська районна організація автомобілістів», виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль, в якому просив:

- стягнути солідарно з ГО «Приморська районна організація автомобілістів» та виконавчого комітету Одеської міської ради на його користь майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, у розмірі 107 451,40 грн;

- стягнути з солідарно з ГО «Приморська районна організація автомобілістів» та виконавчого комітету Одеської міської ради на його користь судові витрати

у сумі 3 211,20 грн, що складаються зі сплаченого судового збору 1 211,20 грн та витрат на складання висновку експерта експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 09 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ГО «Приморська районна організація автомобілістів» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 107 451,40 грн.

Стягнуто з ГО «Приморська районна організація автомобілістів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 211,20 грн, що складаються із сплаченого судового збору 1 211,20 грн та витрат на складання висновку експерта експертного транспортно-товарознавчого дослідження - 2 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Клименка О. В., представника ГО «Приморська районна організація автомобілістів», залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2024 року залишено без змін.

08 жовтня 2025 року ГО «Приморська районна організація автомобілістів» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеса від 09 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року.

ГО «Приморська районна організація автомобілістів» порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року (повний текст постанови складено 05 вересня 2025 року) було отримано в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 09 вересня 2025 року, на підтвердження зазначеного надано картку руху документу.

Врахувавши наведеніГО «Приморська районна організація автомобілістів» обставини, взявши до уваги, що постанова Одеського апеляційного суду

від 02 вересня 2025 року у підсистемі «Електронний суд» направлена сторонам 09 вересня 2025 року, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання ГО «Приморська районна організація автомобілістів» підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім перегляду судом апеляційної інстанції.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року посилається на необхідність вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають, передусім, подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Ціна позову у цій справі складає 107 451,40 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ГО «Приморська районна організація автомобілістів» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини і надану обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявника з встановленими судами обставинами не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку двома судами попередніх інстанцій.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі та справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ГО «Приморська районна організація автомобілістів» подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, не довела наявності винятків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання громадської організації «Приморська районна організація автомобілістів» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити громадській організації «Приморська районна організація автомобілістів» строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеса від 09 жовтня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадської організації «Приморська районна організація автомобілістів» на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 09 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Приморська районна організація автомобілістів», виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович