С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6015/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

10 жовтня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Пересунька С.С.

представника Відповідача - Гриник М.С.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

ІІ. Описова частина

04 жовтня 2024 року до Соломянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно.

У позовній заяві Позивач вказувала, що наприкінці червня 1984 року познайомилась із ОСОБА_2 , з яким з 01 вересня 1991 року почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу та підтримувала фактичні шлюбні відносини протягом 32 років, до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У цей період вони проживали у квартирі Позивачки за адресою: АДРЕСА_1 .

За час спільного проживання за рахунок спільних коштів, праці, ведення господарства та побуту Позивачка та ОСОБА_2 набули у власність рухоме та нерухоме майно, зокрема: 20 травня 2009 року - автомобіль марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2008 року випуску; 23 березня 2011 року - однокімнатну квартиру загальною площею 46 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , набуту в порядку безоплатної приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 20 квітня 2012 року - гаражний бокс № НОМЕР_3 площею 17,5 кв.м у Гаражно-автомобільному кооперативі «Райдужний-1» () за адресою: м. Київ, просп. Романа Шухевича (попередня назва «Генерала Ватутіна»), 18.

Все зазначене майно, як зазначає Позивачка, було зареєстроване за ОСОБА_2 .

Позивач зазначила, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок онкологічного захворювання, і саме вона до його смерті займалася його доглядом та лікуванням, а після смерті - організацією поховання.

Зазначає, що під час спільного проживання вони не перебували в інших шлюбах, вели спільне господарство, бюджет, побут, проводили дозвілля разом.

Після смерті ОСОБА_2 , як зазначає Позивачка, відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки зазначеного майна, оскільки інша 1/2 частина належить їй як дружині, що пережила свого чоловіка.

Позивачка зазначає, що 19 грудня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. із заявою про прийняття спадщини, за результатом якої було заведено спадкову справу № 71751747.

15 серпня 2024 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину, посилаючись на відсутність документів, що підтверджують родинні чи інші відносини з померлим.

Позивачка зазначає. що вона є єдиним спадкоємцем, оскільки інші особи не зверталися з заявами про прийняття спадщини.

У зв`язку з викладеним вона вважала, що зареєстроване за ОСОБА_2 майно є їх спільною сумісною власністю, і просила визнати за нею право на 1/2 частку на це майно в порядку його поділу та 1/2 частку - в порядку спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

25 листопада 2024 року до суду надійшов відзив (заперечення) Київської міської ради на позовну заяву. У відзиві Відповідач заперечував проти вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Позивач не надала достатніх доказів факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 01 вересня 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема спільного проживання, ведення господарства, бюджету, витрат, ремонту тощо не менш як п`ять років до відкриття спадщини. Долучені докази (довідки, чеки, рахунки з 2009 року, договір ритуальних послуг 2023 року, декларація 2020 року, поліси 2022-2024 років) не доводять фактичних шлюбних відносин.

20 грудня 2024 року представником Позивача подано відповідь на відзив, в якій він просив залишити заперечення Київської міської ради без розгляду через відсутність відповідних повноважень у представника, який їх подав.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні Позивачка, яка виявила бажання бути допитаною в якості свідка, та її підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, та докази, зокрема показання інших свідків, документи про спільне майно, догляд за померлим.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що Київська міська рада не порушувала прав Позивача, докази не підтверджують факту проживання однією сім`єю, а тому в задоволенні вимог слід відмовити.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 познайомилися наприкінці червня 1984 року, а з 01 вересня 1991 року почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі Позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці обставини підтверджуються показаннями свідків, які послідовно та детально описали характер відносин між ними.

Зокрема, ОСОБА_1 , допитана в якості свідка, зазначила, що зі ОСОБА_2 вони проживали разом з 1986 року, жили як подружжя, постійно навідувалися в гості до родичів один одного, приймали їх у себе вдома в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить Позивачці. ОСОБА_2 , хоч і був зареєстрований у батьків, весь час проживав з нею в її квартирі. Вони підтримували теплі відносини з родичами обох сторін: батьками ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), його братом ОСОБА_5 , а також батьками та сином Позивачки. У 2009 році вони придбали автомобіль Suzuki Grand Vitara, яким керувала Позивач, оскільки ОСОБА_2 не мав водійських прав. У 2012 році для зберігання автомобіля купили гараж поблизу місця проживання. ОСОБА_2 отримав квартиру на АДРЕСА_2 , де вони разом робили ремонт. Протягом усього періоду у них був спільний бюджет, побут. Зазначила також, що на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 ніхто, крім неї, не претендує, навіть його брат ОСОБА_5 , який не заперечує проти спадкування Позивачкою як цивільною дружиною.

Свідок ОСОБА_6 зазначила суду, що знайома з Позивачем з середини 60-х років як сусідка по дачі в с. Глевасі-1, і охарактеризувала їх з ОСОБА_2 як дружню сім`ю, яку знала з 90-х років: вони приїжджали на дачу разом спочатку до батьків ОСОБА_1 які там проживали, а потім - як господарі. Вони добре ладнали, ОСОБА_2 цінував Позивачку, мав добрі стосунки з її родичами, вони вели спільне господарство, купували продукти та майно, у спільному користуванні був автомобіль.

Свідок ОСОБА_7 , сусід по дачі з 2007 року, підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представлялися подружжям, зустрічалися щовихідних, побудували спільний паркан між своїми ділянками за спільні кошти. Засвідчив що Позивачка та ОСОБА_8 вели спільне господарство, до них часто приїжджали родичі. .

Свідок ОСОБА_9 , син Позивачки, зазначив, що ОСОБА_2 був йому названим батьком з 8-річного віку, виховував його, допомагав; після переїзду свідка до бабусі мати та ОСОБА_2 продовжували жити удвох, мали спільний бюджет та господарство.

Ці показання узгоджуються з долученими доказами: фотографіями спільного дозвілля, чеками, рахунками, полісами страхування, договором ритуальних послуг, рецептами, декларацією про вибір лікаря, де фігурують обидва, а адресою їх проживання у всіх документах зазначена: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Матеріалами справи підтверджується, що Позивачка організувала поховання, а до цього - доглядала за ним під час хвороби.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у зв`язку з чим Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. із заявою про прийняття спадщини 19 грудня 2023 року, за результатом якої заведено спадкову справу № 71751747.

15 серпня 2024 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність доказів родинних відносин чи факту проживання однією сім`єю, що підтверджується постановою про відмову. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_2 не зверталися, що підтверджується матеріалами спадкової справи, що надійшла на запит суду.

Відповідно до частини першої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною другою цієї статті передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має юридичне значення також для підтвердження прав на спадщину чи майно, набуте за час спільного проживання, оскільки відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінюючи докази, суд враховує, що показання свідків є послідовними, узгоджуються між собою та з документальними доказами, не спростовані Відповідачем.

Долучені Позивачкою до матеріалів справи чеки, рахунки, поліси страхування відповідальності власника автомобіля, фотографії підтверджують спільний побут, витрати, дозвілля протягом тривалого періоду. Відсутність реєстрації шлюбу не перешкоджає встановленню факту проживання однією сім`єю. Таким чином, факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 вересня 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 слід вважати доведеним.

Щодо вимог про визнання набутого майна спільною сумісною власністю суд керується тим, що такий спосіб захисту не є ефективним: презумпція спільної сумісної власності на майно, набуте за час фактичних шлюбних відносин, встановлена законом (стаття 74 Сімейного кодексу України), і визнання цього факту судом саме по собі не породжує для Позивачки додаткових правових наслідків, не усуває перешкод у реалізації прав. Так, Позивачка може безпосередньо вимагати визнання права власності в порядку поділу та спадкування, що є більш ефективним захистом відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, де способами захисту є, зокрема, визнання права.

Так, вимоги про визнання права власності на 1/2 частки майна в порядку поділу та 1/2 частки в порядку спадкування підлягають задоволенню:

- автомобіль марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2008 року випуску, набутий 20 травня 2009 року, є спільною сумісною власністю, оскільки придбаний за час спільного проживання за спільні кошти;

- гаражний бокс № НОМЕР_3 площею 17,5 кв.м у ГАК «Райдужний-1» за адресою: м. Київ, просп. Романа Шухевича, 18 , набуте 20 квітня 2012 року, також є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний для зберігання спільного автомобіля за рахунок спільних коштів;

- однокімнатна квартира загальною площею 46 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , була набута 23 березня 2011 року в порядку приватизації, також слід вважати об`єктом спільної сумісної власніості, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 61 Сімейного кодексу України в редакції, чинній з 08 лютого 2011 року по 12 червня 2012 року (введена Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VI, який набрав чинності 08 лютого 2011 року), об`єктом права спільної сумісної власності подружжя вважалося також житло, набуте одним з подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду; стаття 74 Сімейного кодексу України поширює положення глави 8 цього Кодексу (включаючи статтю 61) на осіб, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Статтею 79 Сімейного кодексу визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, частка Позивачки після смерті ОСОБА_2 дорівнює половині у їх спільному майні, а інша половина майна, відповідно, входить до спадкової маси.

Після смерті ОСОБА_2 . Позивач як спадкоємець четвертої черги (стаття 1264 Цивільного кодексу України) набувала право на 1/2 частки всього майна в порядку спадкування, оскільки є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник може вимагати визнання свого права власності, якщо воно оспорюється або не визнається. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на те, що Позивачка подала заяву про прийняття спадщини, і у загальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилось можливим у зв`язку з відмовою нотаріуса, суд має достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку майна як за дружиною, що пережила свого чоловіка, а також про визнання за нею права власності на 1/2 частки майна в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Заперечення представника Відповідача щодо того, що Київська міська рада є неналежним відповідачем, суд відхиляє, оскільки відповідно до статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування. Таким чином, територіальна громада в особі Київської міської ради є суб`єктом, до якого потенційно може перейти право на спадкове майно, а отже, її залучення до участі у справі в якості відповідача є правильним.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 5, 16, 190, 321, 328, 526, 1216, 1218, 1223, 1258, 1264, 1268, Цивільного кодексу України, ст. 3, 4, 74 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 315, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

1.1. Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 01 вересня 1991 року по день смерті останнього, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.2. Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна право власності на 1/2 частки наступного майна:

- автомобіля марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», ДНЗ НОМЕР_1 (реєстраційний номер), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску;

- однокімнатної квартири загальною площею 46 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- гаражного боксу (гаражу) № НОМЕР_3 площею 17,5 кв.м, який знаходиться в Гаражно- автомобільному кооперативі «Райдужний-1» () за адресою: м. Київ, пр. Романа Шухевича, 18.

1.3. Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частки наступного майна:

- автомобіля марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», ДНЗ НОМЕР_1 (реєстраційний номер), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску;

- однокімнатної квартири загальною площею 46 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- гаражного боксу (гаражу) № НОМЕР_3 площею 17,5 кв.м., який знаходиться в Гаражно- автомобільному кооперативі «Райдужний-1» () за адресою: м. Київ, пр. Романа Шухевича, 18.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Київська міська рада, юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, .

Суддя: