Справа № 489/8277/25
Провадження №2-н/489/2398/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

встановив:

08.10.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дементьєву Ю.С. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Відповідно що положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва № 16.27-55831-2025, № 16.27- від 09.10.2025 відомості про ОСОБА_2 відсутні, за адресою АДРЕСА_1 він не зареєстрований.

Згідно Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 09.10.2025 відомості про ОСОБА_2 - відсутні. Встановлено, що він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте знятий з реєстрації 15.08.2023.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_2 , у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.10.2025.

Суддя Г.А.Микульшина