Справа № 181/2089/24
Провадження № 2-о/188/75/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючої судді Курочкіної О.М.

присяжні Правда Л.В., Усата В.В.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

181/2089/24

заявник:

ОСОБА_1

заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 ;

- Синельниківська районна державна військова адміністрації Дніпропетровської області;

усиновлювана дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

про усиновлення дитини та внесення відповідних змін до актового запису про народження

за участю:

ОСОБА_1

заінтересована особа:

ОСОБА_2

у закритому судовому засіданні

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 серпня 2021 року, актовий запис № 148.

Заявник та ОСОБА_2 й надалі проживали спільно, однією сім`єю, в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство, створили спільний бюджет, мають спільні права та обов`язки, спільно виховують дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина дружини від попереднього шлюбу та спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявник сприймає сина дружини як свого власного, постійно з ними спілкується, бере безпосередню участь у його вихованні, розвитку, при кожній можливості проводить з ним спільно час, називає ОСОБА_6 сином, а він, натомість, кличе заявника батьком, татом. Заявник хоче усиновити ОСОБА_6 , дати йому своє прізвище та по-батькові, щоб у подальшому ні у нього, ні до нього серед однолітків не виникало питань щодо різних прізвищ у родині.

У заявника з ОСОБА_6 добрі довірливі відносини, він також відноситься до заявника з повагою, розуміє наслідки усиновлення та також хоче пройти цей процес.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 09 січня 2014 року, актовий запис №1, батьком ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_7 .

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 у справі № 181/223/24, яке набрало законної сили 10 травня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільна родина має всі ознаки, визначені в ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України, а саме, ім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Заявник, дружина, та діти проживають спільно в одному будинку.

Заявник та його дружина, діти пов`язані спільним побутом, влаштовують спільний відпочинок, ведуть спільне господарство, набувають спільно речі побутового характеру, спільно харчуються.

Заявник також зазначив, що не має постійного офіційного місця роботи, але має стабільні підробітки та, крім того, тримає підсобне господарство, займається розведенням та реалізацією свиней. Отримуваного ним заробітку вистачає на утримання всієї сім`ї.

Згідно Витягу департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ ФОВА-ООІ854247 заявник не знятої чи не погашеної судимості не мав та не має. За результатами медичного обстеження має добрий стан здоров`я, на обліку у лікарів: дерматолога, психіатра, фтизіатра, терапевта та нарколога, не перебуває.

Заявник має досвід виховання та спілкування з дитиною, адже від першого шлюбу має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з яким підтримує добрі відносини, приймає безпосередньо участь у його вихованні, надає постійну допомогу на його утримання. Згідно довідки Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 06.08.2024 заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина не має.

Додатково повідомив, що ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами.

ОСОБА_2 , надала згоду на усиновлення її сина ОСОБА_3 , яку 05.08.2024 було посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П, реєстровий номер 3001.

Згідно Висновку про доцільність усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідність усиновлення інтересам дитини, виданого Синельниківською районною військовою адміністрацією Дніпропетровської області від 21.08.2024 за вихідним номером 24-2579/0/114-24 визнано доцільним усиновлення.

Заявник має переважне право на усиновлення дитини.

Додатково повідомив, що він ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами.

Заявник просить суд задовольнити його заяву про усиновлення.

В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав , зазначив , що спільно з дружиною виховує ОСОБА_9 , всі вимоги щодо оформлення документів для усиновлення виконав, вони спільно проживають, хлопчик ставиться до нього як до батька, між ними гарні стосунки. Заборгованість по сплаті аліментів на дитину від першого шлюбу він погасив, за цей час отримав вищу освіту, зараз родина проживає у м.Дніпро, він працює по найму та шукає можливість офіційно працевлаштуватись. Будинок в с-щі Межова в якому вони були прописані юридично належить його матері, але фактично йому.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що заявник турботливо ставиться до її сина. Вони вже більше року вирішують питання про усиновлення, весь цей час вона не має можливості отримати належні документи для сина.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви про його усиновлення зазначив, що у нього із заявником гарні стосунки, він ставиться до нього як до батька, вони постійно спілкуються, разом п`ють чай.

Орган опіки та піклування подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши документи суд приходить до висновку, заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.223 Сімейного кодексу України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення.

Судом встановлено, подана заява про усиновлення дитини відповідає вимогам ст.311 ЦПК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту усиновлення.

Паспортами, , витягом з реєстру територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в с-ще Межова, де оголошено евакуацію осіб з неповнолітніми дітьми.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 20.08.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 .

Заявник та ОСОБА_2 мають спільну дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Наданими доказами також підтверджується відповідний стан здоров`я заявника, то що вони родиною проживають за однією адресою, що заявник не притягувався до кримінальної відповідальності і на час звернення до суду не має заборгованості по сплаті аліментів на дитину від першого шлюбу.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року за позовом ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі ОСОБА_7 рнокпп НОМЕР_3 позбавлений батьківських прав.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні заяви про усиновлення суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не має власного житла, постійного місця роботи та постійного місця проживання, на час винесення рішення, евакуювавшись з с.Межова , статусу внутрішньо переміщеної особи не має, на облік, як внутрішньо переміщена особа не став, адресу за місцем проживання у м.Дніпро офіційно суду не повідомив.

Суд вважає важливим, що у заявника, відповідно до розрахунку заборгованості до отримання висновку про доцільність усиновлення ОСОБА_3 01.01.2014 року заборгованість по сплаті аліментів існувала з січня 2024 року в розмірі 67814.00 грн., яку сплачено одноразово у серпні 2025 року, тобто у місяці, коли заявник отримав висновок про доцільність усиновлення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Заявник зазначав, що тримав підсобне господарство, займався розведенням та реалізацією свиней, але жодних доказів про цю діяльність суду не надав, не підтвердив і свій ФОП.

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_4 примусового виконання згідно виконавчого листа № 2-680 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_11 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку починаючи з 03 жовтня 2011 року в особі матері ОСОБА_12 .

Заявник був зареєстрований у будинку, що належить його матері ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 з 03.10.2019 року, а місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстроване лише з 26.07.2024 року, тобто у період, коли заявник почав збирати документи на усиновлення.

Судом встановлено, заявник не має стабільних доходів, як зазначив ОСОБА_1 , аліменти за вересень місяць він сплатив двома платежами, так як не мав можливості зробити це одноразово.

На час розгляду справи, заявник не підтвердив місце свого тимчасового проживання належним чином.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.212 СК не можуть бути усиновлювачами особи, які не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу).

В Рішенні ЄСПЛ від 22.06.2004 у справі «Піні та інші проти Румунії», заяви № 78028/01, № 78030/01 (перевага інтересів дитини над інтересами усиновителів) Суд зазначив, що хоча право на усиновлення як таке й не передбачено у статті 8 Конвенції, відносини, котрі виникають між усновителями і усиновленими, є за своєю суттю такими ж, як і відносини, що складаються у межах сім`ї. А останні, як відомо, перебувають під охороною цієї статті. Суд відзначив, що інтереси дитини мають бути першочерговим фактором, який слід брати до уваги під час вирішення питання про те, чи національні органи вчинили все необхідне для возз`єднання батьків з дітьми. Суд також наголосив на тому, що у справах про усиновлення, власне, ще більш важливо віддавати перевагу інтересам дитини перед інтересами усиновителів, оскільки усиновлення означає «надання сім`ї дитині, а не дитини для сім`ї». Суд вказав, що увага до інтересів дитини означає, зокрема, те, що компетентний орган, який вирішує питання про усиновлення, повинен обов`язково з`ясувати думку дитини і зважати на неї, якщо дитина досягла віку, починаючи з якого її думка набуває юридичного значення.

Судом з`ясовано думку дитини, вона позитивна, але суд вбачає, що інтереси дитини у цьому випадку в повній мірі не враховані.

Змістом частин першої, дев`ятої, десятої статті 7 СК України закріплено загальні засади регулювання сімейних відносин та визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав без стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_9 і дружиною заявника, в судовому засіданні заявила, що вона не потребує від ОСОБА_7 жодних аліментів, але аліменти мають стягуватися на утримання дитини, а не матері.

Враховуючи майновий стан родини заявника, положення ст..180, 188 СК це прямо суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Постанова ВС від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 (провадження № 61-4147св22)

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ст..260 СК якщо мачуха, вітчим проживає однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Таким чином Сімейний кодекс не обмежує заявника у праві приймати участь у вихованні малолітнього ОСОБА_3 .

Суд бере до уваги, наявність Висновку про доцільність усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заявником виданого Синельниківською районною військовою адміністрацією Дніпропетровської області від 21.08.2024 яким визнано доцільним усиновлення заявником малолітнього ОСОБА_3 , але висновок не є беззаперечним доказом, оскільки остаточне рішення приймає суд враховуючи інтереси дитини.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення малолітньої особи, або відмовляючи у задоволенні заяви враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Лише при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатність особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Відповідно до ст.21 Конвенції «Про права дитини» Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

Інформація заборонена для загального доступу згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника(ст..314 ЦПК)

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 218 СК України, ст.ст. 4, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ,311, 313- 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1

про усиновлення дитини та внесення відповідних змін до актового запису про народження відмовити .

Особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення, а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

суддя О. М. Курочкіна

присяжні

Л.В.Правда

В.В.Усата