Провадження № 2-ві/201/18/25
УХВАЛА

13 жовтня 2025 року місто Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Целіка Віктора Віталійовича про відвід судді Федоріщева С.С. під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра у судді Федоріщева С.С. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді від 04 вересня 2025 року було відкрито провадження у даній справі.

04 вересня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій представник позивача просив накласти арешт на грошові кошти відповідачки в межах ціни позову, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів тим, що виконавчий напис нотаріуса № 1007 від 27.08.2025 р., вчинений приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л., став підставою для відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, у межах якого кошти з рахунків позивача вже були примусово списані та перераховані відповідачці.

Ухвалою судді від 04 вересня 2025 року заяву про забезпечення позову було задоволено, до набрання законної сили рішенням у даній справі вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, електронні гроші, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, електронних гаманцях та на кошти на рахунках та/або електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, та належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в межах ціни позову у розмірі 6 350 050 (шість мільйонів триста п`ятдесят тисяч п`ятдесят) грн. 80 коп., які в свою чергу були стягнуті з позивача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О.

08 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Целіка Віктора Віталійовича про відвід головуючого у даній справі, у якій він послалася на те, що у зв`язку з арештом всіх банківських рахунків, ОСОБА_1 позбавлена можливості утримувати дітей, як за рахунок примусово стягнутих аліментів, так і за рахунок особистих коштів. Наразі, діти ОСОБА_1 позбавлені належного існування. Розуміючи важливість наявності у матері грошових коштів для належного утримання дітей, головуючий по справі постановив ухвалу про забезпечення позову та наклав арешт на всі рахунки ОСОБА_1 , чим порушив її конституційні права, передбачені ст. 48 Конституції України. Також представник відповідача зазначив, що суддя за 2 години 19 хвилин, маючи значне навантаження по інших справах, дослідив матеріали заяви про забезпечення позову з позовною заявою та написав текст ухвали на 5 аркушах. За таких обставин, на думку заявника, є очевидним, що за такий проміжок часу, неможливо здійснити повне, всебічне та об`єктивне дослідження доказів та постановити та вирішити питання про забезпечення позову. Представник відповідача вважає, що суддя Федоріщев С.С. був особисто зацікавлений у задоволені заяви про забезпеченні позову, що ставить під сумнів його неупередженість до сторін справи та заінтересованість у результаті її розгляду. З огляду на вказане представник відповідача посилається на ч.1 ст. 36 ЦПК України, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 09 жовтня 2025 року визнано необґрунтованим заявлений відвід, справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09 жовтня 2025 року заява про відвід судді у вказаній справі передана для розгляду судді Демидовій С.О.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав для виклику сторін, а тому ухвала постановлена без їх участі.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Так, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали заяви, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Так, згідно з вимогами ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36-37 ЦПК України є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Суд зазначає, що заявником не наведено жодної обставини, що, з огляду на наведені вище вимоги ч. 1 ст. 36 ЦПК України, є підставою для відмови у відводі судді Федоріщева С.С.

Крім того, підстави для відводу головуючого судді, про які зазначено у заяві, фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується з процесуальними рішеннями судді Федоріщева С.С., таким чином, оскільки дії судді відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не надано та не зазначено, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав для задоволення відводу немає.

Ураховуючи вищенаведені вимоги закону, слід дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відвід судді Федоріщеву С.С.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36, 39 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Целіка Віктора Віталійовича про відвід судді Федоріщева С.С. під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів - відмовити.

Цивільну справу повернути для продовження її розгляду у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Роз`яснити, що заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.О. Демидова