Справа №498/1106/25
Провадження по справі №2/498/527/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чернецької Н.С.

за участю секретаря судового засідання Попович М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Велика Михайлівка в спрощеному позовному провадженні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Мотивуючи свої вимоги тим, що 07 січня 2025 року відповідач отримав від нього в борг 1300, 00 доларів США, які зобов`язувався повернути 20 січня 2025 року. Факт передачі коштів підтверджений розпискою, яку відповідач написав та підписав особисто. У вказаний строк відповідач борг не повернув. На його неодноразові прохання про добровільну сплату боргу обіцяв сплатити пізніше. Відповідач до цього часу жодної гривні не повернув. Враховуючи, вищевикладене між сторонами був укладений договір позики. Позика своєчасно не повернута. Таким чином на сьогоднішній день відповідач заборгував йому 1300,00 грн. доларів США, що на момент подачі позовної заяви за офіційним курсом НБУ становить 54312,44 ( 1300х41,7788х54312,44 грн. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів , їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Облікова ставка НБУ з 21.01.2025 року по 23.01.2025 року 13,5 відсотків встановлена рішення правління НБУ від 12.12.2024 року № 430- РШ) з 24.01.2025 року по 06.03.2025 року 14,5 відсотків( рішення Правління НБУ від 23.01.2025 № 24-РШ); з 07.03.2025 року по 30.06.2025 року ( рішення Правління НБУ від 06.03.2025 року № 75-РШ від 17.04.2025 № 140-РШ від 05.06.2025 -180- РШ). Виходячи із розміру облікової ставки НБУ, відповідач повинен сплатити проценти в розмірі 87,18 доларів США або 3642,28 грн. ( 87,18х41,7788=3642,28 ) виходячи з наступного: з 21.01.2025 по 23.01.2025 р. - 3 дні, 1300х13,5:100:365х3 =1,44 доларів США; з 24.01.2025 по 06.03.2025 42 дні, 1300х14,5:100:365х42=21,70 доларів США; з 07.03.2025 по 30.06.2025 р. -116 днів,13000х15,5:100:365х116= доларів США. Виходячи з цього, належить стягнути з відповідача проценти в сумі 718,71 грн. виходячи з наступного розрахунк:у 54312,44х3:100:365х161. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 54312,44 грн.; проценти за користування грошовими коштами ( пеню) в розмірі 3642,28 грн.; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 718,71 грн.; втрати від інфляції в розмірі 2372,37 грн. та судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності нез`явившихся сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07.01.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики. Відповідно до якого ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 у борг 1300,00 доларів США і зобов`язався їх повернути до 20.01.2025 року.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є право відношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Такий же висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20 (провадження 61-14052 св21).

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20 (провадження 61-14797 св21).

В свою чергу відповідно ст.5 45 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Наявність оригіналу договору позики у кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12).

11 вересня 2025 року представником позивача було надано суду оригінал розписки від 07.01.2025 року.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем по справі було надано оригінал розписки від 07.01.2025, яка знаходилась у позивача, то дійсно 07.01.2025 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Крім основної суми боргув сумі 54312,44 грн. позивач просить стягнути з відповідача: 3642,28 грн. грн. проценти за користування грошовими коштами ( пеню) за період з 21.01.2025 року по 30.06.2025 року; 718,71 грн. - три проценти річних від простроченої суми ; 2372,37 грн. втрати від інфляції за період з 01.02.2025 року по 31.05.2025 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, позивачем здійснено наступний розрахунок заборгованості, виходячи із поточної заборгованості відповідача: проценти за користування грошовими коштами (пеня) в сумі 3642,28 грн. за період з 21.01.2025 року по 30.06.2025 року ( 116 днів) ( 87, 18 дол. США х 41,7788 грн. =3642,28 ); 3 % річних в сумі 718,71 грн. за період з 21.01.2025 року по 30.06.2025 року ( 54312,44х3:100:365х161); інфляційні втрати в сумі 2372,37 грн. за період з 01.02.2025 року по 31.05.2025 року (54312,44х104,368:100-54312,44=2372,37 грн.)

Перевіривши розрахунок процентів за користування грошовими коштами (пені) інфляційних втрат та 3% річних, суд визнає його правильним.

Отже, загальна сума заборгованості за договором позики, що підлягає стягненню з відповідача становить 61045,80 грн., яка складається з: 54312,44 грн. - грошові кошти за договором позики; 3642,28 грн. - проценти за користування позикою ( пеня); 718,71 грн. - три проценти річних від несплаченої суми; 2372,37 грн. втрати від інфляції.

Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в повному обсязі .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4,12,13,80,81,141,263,265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 54312,44 грн.; проценти за користування грошовими коштами (пеню) в розмірі 3642,28 грн.; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 718,71 грн.; втрати від інфляції в розмірі 2372,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2025 року.

Суддя Н.С. Чернецька