Справа № 130/245/25
Провадження № 22-ц/801/2261/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуСправа № 130/245/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Берегового О.Ю., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Закерничної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №130/245/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року про відшкодування судових витрат, яку постановив суддя Шепель К.А. в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 18 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

11 липня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сірук О.В. подав заяву про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сірука О.В. про відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені і документально підтверджені судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, в розмірі 8000 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права. Просив скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було встановлено жодних висновків про необґрунтованість дій позивача, та в чому такі дії полягають, а тому прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу.

У відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Сірук О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

10 липня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Тобто, відповідач має право стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, якщо позов залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача».

Тому для розуміння вказаного поняття слід виходити з дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема в постановах від 26 вересня 2018 року в справі № 148/312/16-ц, від 12 листопада 2022 року в справі № 359/9512/17, від 14 січня 2021 року в справі № 521/3011/18, від 28 серпня 2025 року в справі №357/5156/23.

Колегія суддів приходить до висновку, що у справі не встановлено, що позивач пред`явила завідомо безпідставний позов чи вчиняла будь-які умисні дії на затягування розгляду справи, а її звернення до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

За таких обставин, слід відмовити у стягненні з позивачки на користь відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки відповідач не довів, що при зверненні до суду чи під час розгляду справи в суді позивач діяла необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, та в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року про відшкодування судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сірука Олега Вікторовича про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Береговий О.Ю.

Матківська М.В.