УХВАЛА

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 202/21075/23

провадження № 61-12241ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська) від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 2А», Дніпровська міська рада про визнання відмови неправомірною, визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання провести приватизацію безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з викупом надлишкової загальної площі квартири,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови неправомірною, визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання провести приватизацію безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з викупом надлишкової загальної площі квартири.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) від 14 червня 2024 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації державного житлового фонду

від 31 серпня 2023 року №3/16-6916 у безоплатному переданні у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку приватизації квартири

АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 ОСОБА_2 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Зобов`язано Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації державного житлового фонду провести за ОСОБА_1 ОСОБА_2 приватизацію квартири

АДРЕСА_1 безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради задоволено.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) від 14 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду міста Дніпра

(раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) від 14 червня

2024 року -без змін.

29 вересня 2025 року Дніпровська міська рада засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська)

від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У частині першій статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не врахував правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 326/1744/16, від 04 серпня 2021 року у справі № 755/5706/18, від 06 липня 2022 року у справі № 753/8081/19, від 08 листопада 2023 року у справі № 766/13376/17, від 10 липня 2024 року у справі № 760/10769/22.

Крім цього, заявник як на підставу касаційного оскарження судових рішень посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що необхідно відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19, від 26 лютого 2024 року у справі

№ 344/12427/21, від 27 серпня 2024 року у справі № 201/193/22, від 10 лютого

2025 року у справі № 552/317/23 щодо застосування статей 58, 61 та 65 Житлового кодексу України.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року.

Витребувати із Індустріального районного суду міста Дніпра

(раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) цивільну справу

№ 202/21075/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мару 2А», Дніпровська міська рада про визнання відмови неправомірною, визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання провести приватизацію безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з викупом надлишкової загальної площі квартири.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська