ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/636/25

провадження № 22-ц/4809/1387/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит», в інтересах якої діє адвокат Руденко Костянтин Васильович, на рішення Олександрійського міськрайоннного суду Кіровоградської області від 05 червня 2025 року (суддя Шинкаренко І.П.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

В лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 41325,00 грн, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2023 між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №759, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн, строком на 365 днів, тобто до 09.11.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Договір укладено в електронній формі. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 03.02.2025 року в розмірі 41325,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом в розмірі 3000,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками в межах строку кредитування в розмірі 38325,00 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» заборгованість за кредитним договором №759 від 10.11.2023 року в розмірі 21375 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити повністю відмовити. Послався на те, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності перерахунку суми заборгованості з причин зміни законодавства, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування» в частині максимального розміру денної процентної ставки, що не може перевищувати 1%, є помилковим, оскільки суд не врахував, що дія пункту 5 розділу 1 цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2023 між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 759, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3000,00 грн, строком на 365 місяців, зі сплатою процентної ставки в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день, періодичність платежів зі сплатою процентів - кожні 30 днів.

ТОВ «КЛТ Кредит» перерахувало кредитні кошти відповідачу в розмірі 3000,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною чеком від 10.11.2024 року та випискою по особовому банківському рахунку відповідача.

Згідно з розрахунком взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором № 759 в розмірі 41325,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом в розмірі 3000,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками в межах строку кредитування в розмірі 38325,00 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що максимальний розмір денної процентної ставки в даних кредитних правовідносинах не може перевищувати 1 %, оскільки пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Посилаючись на таке обґрунтування, суд першої інстанції вказав, що розмір простроченої заборгованості відповідача по відсоткам складає загалом 21375,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

За змістом статті ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно яких максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, що укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Суд першої інстанції вказав, що представник позивача дійшов помилкового висновку, що вказані зміни до Закону України «Про споживче кредитування» мають застосовуватися лише на підставі внесення змін до кредитного договору та невідповідність проведених позивачем розрахунків заборгованості за відсотками дає підстави суду провести власні розрахунки, з чим колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що за умовами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ пункт 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, що укладені до набрання чинності цим Законом, за умови якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Тобто умови кредитного договору, укладеного до вказаних змін законодавства, продовжують діяти до моменту внесення в договір відповідних змін, яким продовжується його дія.

Оскільки в кредитний договір № 759 від 10.11.2023, укладений між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 , відповідні зміни щодо продовження його дії не вносились, розмір процентної ставки діє до закінчення дії договору.

З огляду на вказане, суд першої інстанції зменшив розмір заборгованості безпідставно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та розподілі судових витрат підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, сплачені позивачем за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 6 967,40 грн та 15000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» заборгованість станом на 03.02.2025 за кредитним договором № 759 від 10.11.2023 року в розмірі 41325 (сорок одна тисяча триста двадцять п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» витрати у вигляді судового збору, сплачені позивачем за подання позову та апеляційної скарги, у розмірі 6 967,40 грн та 15000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

Письменний О.А. Дьомич Л.М. Дуковський О.Л.