Справа № 191/1059/25
Провадження № 2/191/502/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої неповнолітніми,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 року до суду звернувся представник позивача - адвокат Бур`янський А.В. в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідачів про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої неповнолітніми.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

16.09.2024 року приблизно о 01 год. 00 хв., за адресою: будинок 4 по вулиці Трудових резервів в м. Дніпро неповнолітні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вчинили хуліганські дії, а саме кидали пластикові пляшки, об`ємом 5 л. з водою з 8-го поверху гуртожитку на автівки, чим спричинили пошкодження транспортного засобу «RENAULT MEGANE», днз НОМЕР_1 .

Вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «RENAULT MEGANE», днз НОМЕР_2 складає 75406,65 грн.

Власником транспортного засобу «RENAULT MEGANE», днз НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем і використовував власний колісний транспортний засіб «RENAULT MEGANE», днз НОМЕР_2 для виконання покладених на нього військових обов`язків. Пошкоджений транспортний засіб був його основним засобом пересування, у зв`язку з пошкодженням даного автомобіля він перебував у нервовому стресі, так як його майно було пошкоджено зухвалими діями громадян, яких в тому числі він, як військовий, захищає виконуючи військові обов`язки, і після цього він не має можливості виконувати той об`єм військових обов`язків, який він здійснював використовуючи даний автомобіль за призначенням, а тому його пошкодження від зухвалих та безглуздих дій, в той час коли він виконував свій військовий обов`язок, завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан та переживання негативно сказалися на його стані здоров`я. Пошкодження автомобіля погіршило його технічний естетичний стан, на тривалий час унеможливило користування ним та суттєво знизило ефективність його роботи по захисту вітчизни, що виникли внаслідок цього. Пошкодження майна позивача у результаті протиправних дій підлітків призвело до душевних страждань позивача, пов`язаних із необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення автомобіля, та інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав так як ні підлітки ні їх батьки не здійснили жодних дій щодо добровільного відшкодування завданої протиправними діями підлітків шкоди, і на відновлення порушених прав у позивача пішло вже станом на момент звернення до суду майже п`ять місяців і це відновлення прав ще триває, а тому відповідачі зобов`язані відшкодувати позивачу завдану йому моральну шкоду, розмір відшкодування якої, із урахуванням вимог розумності та справедливості, ОСОБА_1 оцінює в розмірі 10000 гривень. ОСОБА_2 є рідною матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 є рідною матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ухилилися від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своїх дітей, про що винесено постанови суду, які набрали законної сили, що призвело до нанесення ОСОБА_1 майнової шкоди, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої неповнолітніми, зі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в якості відшкодування майнової шкоди 75406,65 грн., завданої кількома неповнолітніми особами, в рівних частках, по 37703,32 грн.

По справі № 191/5403/24 від 24 грудня 2024 року по обставинам щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_3 стосовно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

По справі № 191/5404/24 від 18 грудня 2024 року по обставинам щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 стосовно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

У неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (студента 1-го курсу ПТУ залізничне) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (учня 9-го класу) відсутнє майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди. Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила зменшити витрати на правничу допомогу. Також, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем просила розстрочити виконання рішення в частині стягнення з неї заборгованості.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила зменшити витрати на правничу допомогу. Також, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем просила розстрочити виконання рішення в частині стягнення з неї заборгованості.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.14).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/39725-АВ від 11.10.2024, в межах кримінального провадження №0001591 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, було проведено судову експертизу, внаслідок чого встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки Renault моделі Megane державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2015 року випуску. Станом на момент проведення дослідження складає 75406,65 грн. (а.с.15-24).

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2024 року визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, за фактом того, що 15 листопада 2024 року приблизно о 01:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в зазначений час за адресою: АДРЕСА_2 вчинив хуліганські дії, а саме кидав 5 літрові пластикові пляшки з водою з 8-го поверху гуртожитку на машини, чим спричинив їх пошкодження, а саме Дача Соленса, синього кольору днз НОМЕР_5 , Рено Меган чорного кольору НОМЕР_3 , чим порушила ч.1,2, ст..150 СК України (батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, Батьківщини). Постанова набрала законної сили 31.12.2024 року (зворот а.с.34-а.с.36).

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 року визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, за фактом того, що 16.09.2024 року приблизно о 01 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_3 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у зазначений час за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії, а саме кидав пластикові пляшки, об`ємом 5 л. з водою з 8-го поверху гуртожитку на автівки, чим спричинив пошкодження ТЗ «DACIA» ДНЗ НОМЕР_6 та «RENAULT MEGANE», днз НОМЕР_3 . Постанова набрала законної сили 04.01.2025 року (зворот а.с.32-а.с.34).

Відповідно до Повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.03.2025 року, матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 (а.с.59-60).

Відповідно до Повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.03.2025 року, матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 (а.с.61-62).

Факт заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження його транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_3 , неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечується учасниками справи.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ч.1 ст. 1167 ЦК України закріплено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Вказані положення є загальними щодо відшкодування шкоди. Разом з тим, правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою, регулюються спеціальними нормами ЦК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд, виходячи з вищевстановлених обставин, доходить висновку про причинно-наслідковий зв`язок між винними та протиправними діями неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та заподіянням ними матеріальної шкоди ОСОБА_1 .

Підставою притягнення батьків до цивільно-правової відповідальності за правопорушення, вчинені неповнолітніми дітьми, виступає їх власне правопорушення, під яким слід розуміти винне, протиправне невиконання покладених на них обов`язків щодо належного виховання дітей.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 150 СК України, на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3-5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідачі визнали завдану позивачеві моральну шкоду у сумі 10000 грн., тому суд приходить до висновку, про задоволення позову у цій частині.

Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачі визнали позовні вимоги, з урахуванням положень ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що 50% судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача: в сумі 605,60 грн., а інші 50% судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Стосовно судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 12800,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке.

Згідно з п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на правничу допомогу копії договору №19/09-24 про надання професійної правничої допомоги від 19.09.2024 року, укладеного між адвокатським бюро «Бур`янський і партнери» та ОСОБА_1 , ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1357518, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1520, рахунку №19/09-24 від 19.09.2024 року, платіжної інструкції №278C-DF1X-U4LK-3H5B від 21.09.2024 року, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно Договору №19/09-24 про надання професійної правничої допомоги від 19.09.2024 року.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16, зокрема зазначив, що на підтвердження витрат на правничу допомогу повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Таким чином, суд з урахуванням клопотання відповідачів про зменшення витрат на правничу допомогу, складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

На підставі викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що вони дійсно не мають можливості одноразово сплатити всю суму заборгованості, а тому вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців: рівними частинами по 4000 (чотири тисячі) грн. 51 коп. з кожної щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, до 25 числа кожного місяця.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 10, 76, 77, 80, 81, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1179 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої неповнолітніми.

Стягнути в рівних частках зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , завдану майнову шкоду у розмірі 75406,65 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., 50% сплаченого судового збору у сумі 605,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., що становить 96012 (дев`яносто шість тисяч дванадцять) грн. 25 коп., а саме по 48006 (сорок вісім тисяч шість) грн. 12 коп. з кожної.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , 50% судового збору в сумі 605,60 грн., сплаченого 05.03.2025 року, згідно з квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1.

Розстрочити виконання даного рішення у частині стягнення в рівних частках зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_7 , та зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , по 48006 (сорок вісім тисяч шість) грн. 12 коп. з кожної, на дванадцять місяців: рівними частинами по 4000 (чотири тисячі) грн. 51 коп. з кожної щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, до 25 числа кожного місяця.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.10.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова