Справа № 624/945/25
провадження № 2/624/511/25
УХВАЛА

10 жовтня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню та повернення стягнених коштів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Солонець Т.М 22.12.2021 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача кошти, що були стягнені на виконавче провадження, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що приватним нотаріусом м Київ Солонець Т.М. 22.12.2021 було вчинено нотаріальний напис на суму 8632,11 грн на користь ТОВ «Фінпром Маркет». У липні 2025 року державним виконавцем Голуб І.Б. було відкрито виконавче провадження №78566763 від 14.07.2025. Про існування як виконавчого напису так і виконавчого провадження позивач дізналася лише після блокування рахунків. Виконавчий напис здійснено 22.12.2021, а виконавче провадження лише 14.07.2025 тобто через 3,7 роки, що суперечить вимогам закону. Нотаріус не перевірив належним чином особу боржника. У 2018 році позивач змінила прізвище після одруження, а в 2020 році було змінено місце проживання та реєстрації. Виконавчий напис та виконавче провадження були вчинені за неактуальними даними, що унеможливлювало належне повідомлення позивача про вимоги. Порушено право позивача на захист через неправильну ідентифікацію особи та недотримання процедури. Позивач не була належно проінформована про вимоги та вчинення виконавчого напису, а від так була позбавлена можливості захистити свої права. Згідно даних Міністерства юстиції №1864/6 від 22 грудня 2021 року Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса КМНО Солонець Т.М., що ставить під сумніви її діяльність..

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява має відповідати положенням ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно ст.175 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так позивач в позовній заяві належним чином не виклала обставини з яких виконавчий напис не підлягає виконанню. Посилання позивача на те, що нотаріус не перевірив актуальність даних щодо її особи, значний проміжок часу між відкриттям виконавчого провадження і вчиненням виконавчого напису не є належним викладом обставин обґрунтування позовних вимог.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» (ст.ст. 87,88), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Позивач не зазначила, у зв`язку з чим виник спір, чи то щодо дій нотаріуса чи щодо відсутності грошового зобов`язання позивача перед стягувачем.

Виходячи саме з цих підстав та відповідних положень вищезазначених нормативно-правових актів (у разі виникнення спору з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису) чи відповідних положень норм ЦК України (у разі виникнення спору з підстав неправомірності вимог стягувача) позивач має обґрунтовувати свої позовні вимоги та викладати обставини такого обґрунтування та відповідно зазначити докази, якими ці обставини підтверджуються.

Позивач до позовної заяви додала копію паспорта, копію свідоцтва про шлюб, копії постанов про відкриття виконавчого провадження, зміну реєстраційних даних боржника, копію скріншоту з екрану ймовірно телефону.

В цій категорії справ позивач має довести перед судом на основі поданих (витребуваних) доказів або порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису або ж неправомірності вимог стягувача. Такими доказами, зокрема, є копія самого виконавчого напису, постанови про відкриття виконавчого провадження, кредитний договір, документи на підставі, яких нотаріус вчинив виконавчий напис та, що підтверджують порушення процедури його вчинення, розрахунок боргу, який не відповідає дійсності або доведення того, що строк стягнення пропущено.

Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, які були стягнуті з позивача у виконавчому провадження за спірним виконавчим написом, проте докази, що підтверджують розмір цих сум не надано.

Також позивач зазначає, що нотаріус, який вчинив виконавчий напис свою діяльність нотаріуса припинив проте таких доказів не надала.

У зв`язку з цим суддя роз`яснює, що позивач має подати всі наявні в нього докази на підтвердження обґрунтування позову, а у разі неможливості самостійно надати докази, позивач має право заявити клопотання про їх витребування судом у відповідності до ст. 84 ЦПК України.

Також, позивачу роз`яснюються положення п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Позивач зобов`язаний разом з поданням позовної заяви подати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зважаючи на принцип диспозитивності, встановлений ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою та другою ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За правилами, встановленими частиною восьмою вказаної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За правилами частини першої статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи наведене, позивачу надається можливість у строк, встановлений цією ухвалою додати всі наявні докази на підтвердження цієї обставини; зазначити чи наявні докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (чи, у разі необхідності, - заяви про витребування чи забезпечення доказів), уточнити позовні вимоги та залучити всіх заінтересованих осіб до участі у справі.

За правилами ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд має відкрити провадження у справі в разі відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов`язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Враховуючи виявлені недоліки при оформленні позовної заяви, на виконання вимог національного законодавства, а саме - частини першої ст. 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачу встановлюється строк для усунення недоліків.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи у порядку, про який просить позивач, без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого стане економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Суд надає позивачу максимальний з передбачених ЦПК України строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню та повернення стягнених коштів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Богачова