Провадження № 2-о/643/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова в складі: головуючого - судді Майстренко О.М., за участю секретаря -Полчанінової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника заявника -адвоката Юркової Тетяни Сергіївни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , інша особа- власник телеграм каналу "ІНФОРМАЦІЯ_6"ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника, звернулась до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою в якій просить встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, яка розміщена у відкритому телеграм- каналі ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, щона веб-сайті Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 створено Telegram-канал з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_6", доступний за адресою у мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_1 на якому розміщена, зокрема, наступна інформація: "

ІНФОРМАЦІЯ_8". ІНФОРМАЦІЯ_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було розміщено публікацію (статтю), доступ до якої є вільним.

Публікація наступного змісту: «Як колишні держслужбовці заробляють статки, прикриваючись благодійними фондами?!

БО «Турбота Харків» команда « KhCare », де колишня держслужбовиця ОСОБА_1 , яка до серпня 2021 року обіймала посаду керівника одного із відділів Держпраці у Харківській області, «активно» займається благодійною діяльністю в організації, основним напрямком якої є допомога ЗСУ та медичним закладам.

На момент звільнення з державної служби у липні 2021 року, згідно поданої нею ж декларації на сайті НАЗК, ОСОБА_1 задекларувала річний дохід на суму 136 345 грн. та квартиру загальною площею 52 м?.

Під час зайняття благодійною діяльністю з вересня 2022 року по теперішній час, не маючи інших законних джерел доходів, колишня держслужбовиця заробила статки у вигляді 64 об`єктів нерухомості у містах Харків, Київ, Львів та 12 елітних автомобілів загальною вартістю понад 4 мільйона доларів США

Напевно, ОСОБА_1 займаючись благодійною діяльністю придбала нерухомість та елітні автомобілі для подальшої передачі військовим, в тому числі тим, які повернулися з фронту, оскільки допомога ЗСУ є одним із основних напрямків БО «Турбота Харків»

У даному питанні поки що розбираються столичні правоохоронці, але й для інших владних структур є чим зайнятись.»

Представник заявника зазначає, що вказана інформація не відповідає дійсності. Будь-які твердження про вчинення особою корупційного діяння до винесення обвинувального вироку суду або до винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, а саме, є недостовірними, оскільки особа вважається винною у вчиненні злочину/правопорушення лише після прийняття відповідного обвинувального вироку/постанови суду що набрав законної сили.

Отже, за відсутності вироку суду в кримінальному провадженні, є повністю протиправними твердженнями про те, що волонтер ОСОБА_1 «наживається» на волонтерстві, та ґрунтується на не підтвердженій інформації.

Окрім того, до публікації прикріплено фото Заявника з іншими волонтерами та скріншоти Excel - таблиць з інформацією щодо майна Заявника.

Отже, в публікації не просто поширюється недостовірна інформація негативного змісту, а й використовуються фотографії ОСОБА_1 , що дає можливість користувачам каналу візуально ознайомитися з особою, яка нібито є злочинцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Цивільного кодексу України: фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи.

Саме використання фотографій, де зображена особа, вже є порушенням її прав та інтересів. Дане використання фотографій та розміщення їх у статтях про нібито шахрайську, злочинну діяльність створює у читачів стійкі асоціації інформації з зображеною особою.

Будь-який користувач Telegram-каналу, читаючи статтю, навіть не знаючи ОСОБА_1 , візуально запам`ятовує особу як негативну, що займається незаконною діяльністю.

ОСОБА_1 не надавала згоди на використання своїх фотографій. Характер та контекст, у яких вони використовуються, створюють негативні наслідки для особи.

Таким чином, фотографії ОСОБА_1 були використані з метою заплямувати честь, гідність та ділову репутацію заявника та продемонструвати візуально особу, яка нібито вчинила всі кримінальні правопорушення, описані в статті.

Використання фотографій разом із недостовірною інформацією негативного змісту у сукупності завдає ще більшого удару честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 та є втручанням у її приватне життя в порушення ст. 32 Конституції України.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку Заявника, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Отже, за відсутності обвинувального вироку суду твердження про те, що « ОСОБА_1 заробляє статки, прикриваючись благодійними фондами» слід вважати недостовірною інформацією.

Вищевказана інформація щодо ОСОБА_1 , поширена ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у Telegram необмеженому колу осіб, та містить дані щодо ОСОБА_1 , які не відповідають дійсності, є неправдивими та такими, що завдають шкоди діловій репутації останньої.

Заявник вважає, що вищевказану інформацію, створено та розповсюджено з метою негативного впливу на репутацію ОСОБА_1 в кругу волонтерів та необмеженого кола осіб.

Крім того, поширена вищезазначена інформація не є оціночним судженням, а є фактичними твердженнями про ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, вислухав представника заявника- адвоката Юркової Т.С., заявника - ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди завданої поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 4 статті 277 ЦК України встановлено, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Як зазначає представник заявника, заявник на веб-сайті Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 створено Telegram-канал з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_6", доступний за адресою у мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_1 на якому розміщена, зокрема, наступна інформація: "

ІНФОРМАЦІЯ_8". ІНФОРМАЦІЯ_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було розміщено публікацію (статтю), доступ до якої є вільним.

Публікація наступного змісту: «Як колишні держслужбовці заробляють статки, прикриваючись благодійними фондами?!

БО «Турбота Харків» команда « KhCare », де колишня держслужбовиця ОСОБА_1 , яка до серпня 2021 року обіймала посаду керівника одного із відділів Держпраці у Харківській області, «активно» займається благодійною діяльністю в організації, основним напрямком якої є допомога ЗСУ та медичним закладам.

На момент звільнення з державної служби у липні 2021 року, згідно поданої нею ж декларації на сайті НАЗК, ОСОБА_1 задекларувала річний дохід на суму 136 345 грн. та квартиру загальною площею 52 м?.

Під час зайняття благодійною діяльністю з вересня 2022 року по теперішній час, не маючи інших законних джерел доходів, колишня держслужбовиця заробила статки у вигляді 64 об`єктів нерухомості у містах Харків, Київ, Львів та 12 елітних автомобілів загальною вартістю понад 4 мільйона доларів США

Напевно, ОСОБА_1 займаючись благодійною діяльністю придбала нерухомість та елітні автомобілі для подальшої передачі військовим, в тому числі тим, які повернулися з фронту, оскільки допомога ЗСУ є одним із основних напрямків БО «Турбота Харків»

У даному питанні поки що розбираються столичні правоохоронці, але й для інших владних структур є чим зайнятись.»

Будь-які твердження про вчинення особою корупційного діяння до винесення обвинувального вироку суду або до винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, а саме, є недостовірними, оскільки особа вважається винною у вчиненні злочину/правопорушення лише після прийняття відповідного обвинувального вироку/постанови суду що набрав законної сили.

Отже, за відсутності вироку суду в кримінальному провадженні, є повністю протиправними твердженнями про те, що волонтер ОСОБА_1 «наживається» на волонтерстві, та ґрунтується на не підтвердженій інформації.

Окрім того, до публікації прикріплено фото Заявника з іншими волонтерами та скріншоти Excel - таблиць з інформацією щодо майна Заявника.

Отже, в публікації не просто поширюється недостовірна інформація негативного змісту, а й використовуються фотографії ОСОБА_1 , що дає можливість користувачам каналу візуально ознайомитися з особою, яка нібито є злочинцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Цивільного кодексу України: фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи.

Саме використання фотографій, де зображена особа, вже є порушенням її прав та інтересів. Дане використання фотографій та розміщення їх у статтях про нібито шахрайську, злочинну діяльність створює у читачів стійкі асоціації інформації з зображеною особою.

Будь-який користувач Telegram-каналу, читаючи статтю, навіть не знаючи ОСОБА_1 , візуально запам`ятовує особу як негативну, що займається незаконною діяльністю.

ОСОБА_1 не надавала згоди на використання своїх фотографій. Характер та контекст, у яких вони використовуються, створюють негативні наслідки для особи.

Таким чином, фотографії ОСОБА_1 були використані з метою заплямувати честь, гідність та ділову репутацію заявника та продемонструвати візуально особу, яка нібито вчинила всі кримінальні правопорушення, описані в статті.

Використання фотографій разом із недостовірною інформацією негативного змісту у сукупності завдає ще більшого удару честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 та є втручанням у її приватне життя в порушення ст. 32 Конституції України.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку Заявника, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Отже, за відсутності обвинувального вироку суду твердження про те, що « ОСОБА_1 заробляє статки, прикриваючись благодійними фондами» слід вважати недостовірною інформацією.

Вищевказана інформація щодо ОСОБА_1 , поширена ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у Telegram необмеженому колу осіб, та містить дані щодо ОСОБА_1 , які не відповідають дійсності, є неправдивими та такими, що завдають шкоди діловій репутації останньої.

Заявник вважає, що вищевказану інформацію, створено та розповсюджено з метою негативного впливу на репутацію ОСОБА_1 в кругу волонтерів та необмеженого кола осіб.

Крім того, поширена вищезазначена інформація не є оціночним судженням, а є фактичними твердженнями про ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. ст. 28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди завданої поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 4 статті 277 ЦК України встановлено, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Відповідно до вимог оформлення позовної заяви по цивільним справам - позовна заява повинна містити інформацію щодо Відповідача.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у пунктах 9-12 роз`яснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Згідно із Законом України "Про авторське право і суміжні права":

? вебсайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси вебсайту та/або облікового запису власника такого вебсайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числової адреси за Інтернет-протоколом (п. 5 ч.1 ст.1);

? власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого, власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, та/або отримувач послуг хостингу (п. 15 ч.1 ст.1);

? власники вебсайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних вебсайтах та/або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе: 1) повне ім`я або найменування власника вебсайту та постачальника послуг хостингу; 2) повна адреса місця проживання або місцезнаходження власника вебсайту та постачальника послуг хостингу; 3) контактна інформація власника вебсайту та постачальника послуг хостингу, у тому числі адреса електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на вебсайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) контактну інформацію власника вебсайту, передбачену пунктом 3 цієї частини (ч.11 ст. 56).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) дійшла правового висновку, що «належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет».

Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» - центр компетенції адресного простору українського сегменту мережі Інтернет, функції якого полягатимуть у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею Експертних висновків (предмет фіксації - використання доменних імен, торговельних марок, комерційних (фірмових) найменувань; аудіо-, відео-, текстові, графічні файли, електронне листування, архіви тощо), а також у видачі довідок для встановлення власників вебсайтів (належних відповідачів). Послуги надаються з використанням онлайн-сервісу "WEB-FIX" відповідно до Порядку надання послуг.

05.04.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з запитом про отримання Довідки з відомостями про власника вебсайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення (станом на дату видачі).

Достовірних даних про власника Telegramканалу ІНФОРМАЦІЯ_4, не отримано, що підтверджується довідкою Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» відображеною у Звіті «WEB-FIX» від 21.04.2025 р. № 52/2025-Д.

Згідно якої вебсайт Telegram фактично є багатокористувацькою платформою, користувачі якої мають технічну можливість створювати власні сторінки (Telegram-канали), наявні ідентифікатори не надають можливість встановити власників зазначених Telegramканалів.

Окрім того, встановити особу авторів публікацій є також неможливим у зв`язку з тим, що публікації були розміщені невідомими особами, яких неможливо ідентифікувати.

Заявником вичерпано всі способи встановлення належного відповідача у спорі щодо поширення недостовірної інформації на вебсайті Telegram, відтак єдиним належним способом захисту порушених прав та інтересів є звернення із заявою про встановлення факту недостовірності інформації в окремому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦКУ.

Автор публікації/власник вебсайту має обов`язок перевірити достовірність інформації, перед тим як поширити її (ч. 2 ст. 302 ЦКУ).

Верховний Суд визнає наявність обов`язку особи переконатися у достовірності поширеної інформації (Постанова КЦС від 14 лютого 2018 у справі № 522/14156/14; постанова КЦС від 10 лютого 2021 у справі № 753/338/19).

Є декілька винятків, коли особа може не перевіряти достовірність інформації, але жоден із випадків не застосовний до автора публікації та власника Telegram-каналу. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело (ч. 2 ст. 302 ЦКУ).

Жодних доказів того, що інформація, поширена в публікації, відповідає дійсності автором публікації/власником Telegram-каналу, не надано.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до абзацу 3 ч. 4ст. 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Зважаючи на викладені обставини, об`єктивну неможливість встановлення дійсних власників Telegramканалів та авторів статей, враховуючи роз`яснення п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року, єдиним законним способом відновити порушенні права є встановлення факту недостовірної інформації.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. ст.94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 3ст. 277 ЦК України недостовірна інформація - це негативна інформація, поширена про особу.

Постановою пленуму Верховного Суду України N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Враховуючи, що в публікації міститься недостовірна інформація, яка виставляє заявника в негативному світлі, оскільки Заявник сприймається як особа, яка причетна до неправомірних діянь, що безумовно принижує честь, гідність та несе негативні наслідки для ділової репутації ОСОБА_1 , як волонтера, що свідчить про порушення її права на повагу, честь, гідність і ділову репутацію

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у вказаних публікаціях відбулось поширення недостовірної інформації саме про ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зіст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5ст. 82 ЦПК України).

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що поширена вищезазначена інформація не є оціночним судженням, а є фактичними твердженнями про ті чи інші події, які суд визнає негативними щодо заявника, оскільки через такі твердження складається явно негативна думка про заявника, як про людину та особистість. Поширена інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, викладена неправдиво та містить непідтверджені дані.

Отже, враховуючи, що в публікації міститься недостовірна інформація, яка виставляє заявника в негативному світлі, оскільки Заявник сприйматися як особа, яка причетна до неправомірних діянь, що безумовно принижує честь, гідність та несе негативні наслідки для ділової репутації Заявника, зазначене є порушенням її конституційного права на повагу до честі, гідності й ділової репутації, суд вважає заяву ОСОБА_1 доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 201, 277, 297 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 394, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника заявника -адвоката Юркової Тетяни Сергіївни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,інша особа- власник телеграм каналу "ІНФОРМАЦІЯ_6"ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування - задовольнити.

Встановити факт недостовірності та спростувати: інформацію, яка розміщена на телеграм-каналі ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було розміщено публікацію (статтю), доступ до якої є вільним.

Публікація наступного змісту: «Як колишні держслужбовці заробляють статки, прикриваючись благодійними фондами?!

БО «Турбота Харків» команда «KhCare», де колишня держслужбовиця ОСОБА_1 , яка до серпня 2021 року обіймала посаду керівника одного із відділів Держпраці у Харківській області, «активно» займається благодійною діяльністю в організації, основним напрямком якої є допомога ЗСУ та медичним закладам.

На момент звільнення з державної служби у липні 2021 року, згідно поданої нею ж декларації на сайті НАЗК, ОСОБА_1 задекларувала річний дохід на суму 136 345 грн. та квартиру загальною площею 52 м?.

Під час зайняття благодійною діяльністю з вересня 2022 року по теперішній час, не маючи інших законних джерел доходів, колишня держслужбовиця заробила статки у вигляді 64 об`єктів нерухомості у містах Харків, Київ, Львів та 12 елітних автомобілів загальною вартістю понад 4 мільйона доларів США

Напевно, ОСОБА_1 займаючись благодійною діяльністю придбала нерухомість та елітні автомобілі для подальшої передачі військовим, в тому числі тим, які повернулися з фронту, оскільки допомога ЗСУ є одним із основних напрямків БО «Турбота Харків»

У даному питанні поки що розбираються столичні правоохоронці, але й для інших владних структур є чим зайнятись.»

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко