П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Миколаїв

справа №489/516/25

провадження №22-ц/812/1584/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

за участі представника позивача Гонтаренка А. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Прем`єра Групп» на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2025 року, ухвалене о 14 год 15 хв під головуванням судді Коваленка І. В. у приміщенні суду у м.Миколаєві, повний текст якого складено 27 червня 2025 року, за позовом Приватного підприємства «Прем`єра Групп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Приватне підприємство «Прем`єра Групп» (далі ПП «Прем`єра Групп») звернулося до суду з вказаним вище позовом, який обґрунтовувало наступним.

ПП «Прем`єра Групп» є власником вантажного-спеціалізованого сідлового тягача, марки та моделі DAF FT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 12902 см.куб, номер шасі/рами НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору та напівпричіпа-спеціалізованого, цистерна-Е, марки BURG, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі/рами НОМЕР_4 , 1991 року випуску, червоного кольору.

01 грудня 2023 року між ПП «Прем`єра Групп» та Приватним підприємством «Прем`єра Трейдплюс» (далі ПП «Прем`єра Трейдплюс») було укладено договір оренди транспортних засобів №01/12/2023, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування транспортні засоби, в тому числі вказане вище рухоме майно.

30 липня 2024 року приблизно о 00:00 год у Новоукраїнському районі Кіровоградської області на автодорозі М-30, 654 км, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю вказаних вище транспортних засобів, які є власністю позивача, під керуванням ОСОБА_1 , який надавав послуги водія ПП «Прем`єра Трейдплюс» на підставі договору про надання послуг №1/04-2024 від 01.04.2024, та автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 по справі №392/1404/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Під час ДТП відбулося загорання транспортних засобів, що підтверджується актом про пожежу та висновком про причини виникнення пожежі, складених головним інспектором ВЗНС Новоукраїнського РУ ГУ ДСНС.

Шкода, яка була спричинена позивачу пошкодженням транспортних засобів становить 1 586 962,34 грн: 783 735,84 грн за пошкодження (знищення) напівпричіпа-спеціалізованого та 802 981,17 грн за пошкодження (знищення) вантажного-спеціалізованого сідлового тягача.

Посилаючись на те, що вказана шкода була спричинена позивачу ОСОБА_1 , ПП «Прем`єра Групп» просило стягнути з нього на відшкодування шкоди 1 586 962,34 грн, витрати за проведення експертного дослідження у сумі 8000 грн та судовий збір у сумі 23 924,44 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Він вказав, що не є належним відповідачем у справі, бо перебував у трудових відносинах з ПП «Прем`єра Трейдплюс».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2025 року ПП «Прем`єра Групп» відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, ПП «Прем`єра Групп» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовної заяви.

Обґрунтовуючи свою скаргу, позивач зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні його позовних вимог, оскільки він неналежним чином оцінив досліджені докази.

Фактичні обставини справи

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Прем`єра Групп» створено 26 листопада 2018 року, керівник Риков Артем Ігорович, ПП «Прем`єра Трейдплюс» створено 05 березня 2020 року, керівник Риков Артем Ігорович.

ПП «Прем`єра Групп» є власником вантажного-спеціалізованого сідлового тягача, марки та моделі DAF FT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 12902 см.куб, номер шасі/рами НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору та напівпричіпа-спеціалізованого, цистерна-Е, марки BURG, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі/рами НОМЕР_4 , 1991 року випуску, червоного кольору.

01 грудня 2023 року між ПП «Прем`єра Групп» та ПП «Прем`єра Трейдплюс» було укладено договір оренди транспортних засобів №01/12/2023, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування вказані вище транспортні засоби.

У пункті 4.5 договору сторони передбачили, що орендар звільняється від обов`язку відшкодування завданих збитків, пов`язаних із псуванням, повним або частковим знищенням предмета оренди, якщо доведе факт спричинення такої шкоди третіми особами (витяг з ЄРДР про реєстрацію події за заявою про вчинення кримінального правопорушення третіми особами чи вчинення військової агресії, постанова суду про накладення адміністративного стягнення тощо). У такому випадку орендар передає орендодавцю усі документи, необхідні для звернення до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків до винних осіб.

01 квітня 2024 року між ПП «Прем`єра Трейдплюс» (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено договір про надання послуг №1/04-2024, з якого випливає, що Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати наступні послуги: виконання перевезень на автомобільному вантажному транспорті Замовника, визначеному останнім, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані послуги. Договірна вартість послуги визначається на підставі фактично наданих послуг, вказаних в акті наданих послуг на місяць.

Згідно з п.3.1, 3.2 договору оплата послуг за договором у повному обсязі здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця в національній валюті. Оплата послуг між Замовником та Виконавцем здійснюється у день підписання сторонами акта прийому-передачі наданих послуг.

З актів про прийом-передачу наданих послуг від 30.04.2024 та 31.05.2024 випливає, що ПП «Прем`єра Трейдплюс» (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) підписали ці акти про те, що Замовник прийняв, а Виконавець передав та виконав наступні послуги за договором про надання послуг №1/04-2024 від 01.04.2024: виконання перевезень на автомобільному вантажному транспорті у період з 01 по 30 квітня та з 01 по 31 травня 2024 р. Вартість наданих послуг перевезення на автомобільному вантажному транспорті у період з 01 по 30 квітня 2024 р. становила 1000 грн, а з 01 по 31 травня 2024 р. 2000 грн. Сторони зауважень щодо якості виконаних робіт та будь-яких претензій не мають.

З відповіді директора ПП «Прем`єра Трейдплюс» Рикова А. І. від 24.04.2025 на запит представника ПП «Прем`єра Групп» випливає, що протягом квітня-липня 2024 року ОСОБА_1 було здійснено шість вантажних перевезень за завданням ПП «Прем`єра Трейдплюс», що підтверджується товарно-транспортними накладними №25 від 20.04.2024, №29 від 04.05.2024, №33 від 15.05.2024, №48 від 02.07.2024, №52 від 19.07.2024, №54 від 23.07.2024. За фактом вантажного перевезення 30.07.2024 товарно-транспортна накладна відсутня, оскільки внаслідок ДТП поставка не відбулася. Оскільки перелічені товарно-транспортні накладні містять конфіденційну інформацію щодо взаємовідносин з контрагентами, ПП «Прем`єра Трейдплюс» не надало їх копії позивачу.

З виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_2 , який є керівником як ПП «Прем`єра Групп», так і ПП «Прем`єра Трейдплюс», 01, 03, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 20, 28, 31 травня, 06, 07, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 28 червня, 02, 06, 16, 17, 22, 30 липня 2024 р. перераховував ОСОБА_1 по 300 грн, 17, 30 травня 2024 р. по 600 грн.

ПП «Прем`єра Трейдплюс» 30 квітня 2024 р. перерахувало ОСОБА_1 за виконання послуги за основним договором про надання послуг від 01.04.2024 р. та акту прийому-передачі 805 грн, 03 червня 2024 р. 1610 грн.

30 липня 2024 року приблизно о 00:00 год у Новоукраїнському районі Кіровоградської області на автодорозі М-30, 654 км, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаних вище транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у результаті якої відбулося загорання транспортних засобів, що належать позивачу, про що свідчить акт про пожежу та висновок про причини виникнення пожежі, складені головним інспектором ВЗНС Новоукраїнського РУ ГУ ДСНС України у Кіровоградській області Бакуном В. В.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 по справі №392/1404/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з висновками судового експерта Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області Єрофеєва В. О. №140-0192, №140-0193 від 03.12.2024 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження вантажного автомобіля сідлового тягача моделі DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 802 981,17 грн, а спеціалізованого напівпричепу цистерни BURG, реєстраційний номер НОМЕР_3 783 735,84 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частиною першою статті 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Визначення цивільно-правового договору передбачено статтею 626 ЦК України, відповідно до якої це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що головна відмінність цих договорів полягає у предметі. У цивільно-правовому договорі замовника цікавить певний результат, отриманий внаслідок надання послуг. Предметом трудових договорів є сам процес організації трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо).

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийняття його на роботу на певну посаду. Також виконавець за цивільним договором, за загальним правилом, не забезпечується робочим місцем, не виконує розпорядження посадових осіб замовника щодо порядку та способу виконання укладеного договору. Виконавець виконує укладений договір на власний ризик та власний розсуд; замовник, зазвичай, не вправі втручатися у діяльність виконавця з приводу організації ним виконання укладеного договору.

Ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17 (провадження № 14-370цс18).

Положення ч. 1 ст. 42 ЦПК України передбачають, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Прем`єра Групп», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки він перебував у трудових відносинах з ПП «Прем`єра Трейдплюс».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені судом докази свідчать, що укладений між ПП «Прем`єра Трейдплюс» та ОСОБА_1 договір є трудовим, оскільки останній протягом певного періоду систематично виконував трудові функції по перевезенню вантажів, за які отримував щоденну та щомісячну оплату.

Предметом укладеного договору між ПП «Прем`єра Трейдплюс» та ОСОБА_1 є виконання роботи (надання послуг з перевезення вантажів), тобто процес праці, а не її кінцевий результат. Згідно з умовами вказаного договору ОСОБА_1 повинен був протягом певного часу систематично виконувати трудові функції (здійснювати перевезення вантажів), в договорі не визначено обсяг та види виконуваної роботи (послуг, що надаються), не визначено переліку завдань, що покладаються на виконавця, та не зазначено, який конкретний результат роботи (надання послуг) підлягає передачі (наданню) виконавцем замовнику по завершенню виконання робіт (надання послуг).

Крім того, в договорі не вказано конкретний строк виконання ОСОБА_1 замовлення, що свідчить про безстроковість такого договору та регулярність виконуваної останнім роботи, що в свою чергу вказує на правову природу укладеного договору як трудового договору.

Подібні висновки сформульовані у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04.07.2023 у справі №686/20281/21.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду зміні або скасуванню не підлягає, бо є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прем`єра Групп» залишити без задоволення, а рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2025 року.