Справа № 581/689/25
Провадження № 2/581/388/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 жовтня 2025 року с-ще Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Сутність заявлених до суду вимог
Позиція представників позивача, відповідача по даній справі
Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання повторно не з`явився, заперечень проти позову (відзиву) не надав.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді місцевого суду від 01 вересня 2025 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 23 вересня 2025 року о 11 год 00 хв. 23 вересня 2025 року розгляд справи відкладено до 07 жовтня 2025 року у зв`язку з першою неявкою у судове засідання відповідача. 07 жовтня 2025 року спір вирішено по суті, ухвалено заочне рішення по справі.
Установлені судом фактичні обставини даної справи
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 14 серпня 2025 року, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписаний кредитний договір № б/н, за яким останньому видані такі кредитні картки: 05 вересня 2023 року картка Універсальна № НОМЕР_1 термін дії до вересня 2027 (а.с.51).
На підтвердження позовних вимог позивач додав до позовної заяви виписку за договором № б/н за період 05 вересня 2023 року по 14 серпня 2025 року, згідно з якою 06 грудня 2024 року здійснено погашення заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 1000 грн 00 коп (а.с.31-49).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Висновки суду по суті заявлених вимог
1. Між сторонами у даній справі виник спір з приводу стягнення з відповідача на користь позивача боргу за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Установлені правовідносини врегульовані вищенаведеними нормами права.
Підписані відповідачем 05 вересня 2023 року та 28 червня 2024 року заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить інформацію щодо різних умов кредитування для різних кредитних карток, а тому з їх змісту неможливо встановити, на яких саме умовах відповідач користувався кредитними коштами, починаючи з 05 вересня 2023 року та 28 червня 2024 року, в тому числі і щодо розміру узгодженої між сторонами спору процентної ставки за користування кредитом.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, зокрема, у формі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірах від 0 % до 1 % річних, 3,5 % річних, що узгоджується з висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 3922 грн 65 коп.
Із приводу додаткової угоди від 28 червня 2024 року, то суд окремо зазначає про ненадання позивачем належних доказів підписання цього правочину відповідачем із використанням відповідного електронного підпису, також у тексті договору на наведено у який спосіб та який різновид електронного підпису використовувався ОСОБА_1 для його підписання (про певного дотримання способу підписання електронних договорів сторони досягли домовленості, викладеної у п.14 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 05 вересня 2023 року) (а.с.59,79-83).
На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 05 вересня 2023 року та виписка по рахунку ОСОБА_1 . Проте, рух отриманих коштів зазначений у розрахунку заборгованості не співпадає із рухом таких коштів, які зазначені у виписці по рахунку відповідача, тому суд для розрахунку суми заборгованості за фактично отриманими коштами обрав виписку по рахунку ОСОБА_1 із розширеними даними про отримані та повернуті відповідачем грошові кошти за період з вересня 2023 року по серпень 2025 року (а.с.29-49).
Також, із виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що банк, починаючи з 01 лютого 2024 року, погашав проценти за рахунок тіла кредиту на загальну суму 9201 грн 42 коп. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами, що прямо порушує вимоги ст.1048, 1049 ЦК України. Отже, позивачем неправильно обраховано заборгованість за тілом кредиту, яку безпідставно збільшено за рахунок процентів.
Унаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшувалося на суму необгрунтовано нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, не враховані в погашення боргу списані суми відсотків, однак фактично зазначені у виписці суми позичальником не витрачалися, а заборгованість по тілу кредиту не зменшувалась. Тому визначена банком заборгованість за простроченим тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою.
Також позивачем, всупереч вимог ст.81 ЦПК України, не надано суду належних і допустимих доказів в підтвердження того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених банком умовах, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, їх розміру, з можливістю погашення заборгованості за відсотками за рахунок тіла кредиту.
При установленні судом того, що відповідачем внесено в рахунок повернення отриманих коштів 195694 грн 69 коп за період з вересня 2023 року по серпень 2025 року, то наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за фактично неповернутими відповідачем грошовими коштами лише у розмірі 9198 грн 19 коп (214094 грн 30 коп (фактично використані кошти відповідачем) - 204896 грн 11 коп (195694 грн 69 коп (внесені відповдачем кошти) + 9201 грн 42 коп (списані відсотки за рахунок тіла кредиту).
За таких обставин, суд уважає право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є частково порушеним, воно підлягає судовому захисту позов, а тому заявлений позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9198 грн 19 коп.
Розподіл судових витрат по справі
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Заявлений позов задоволено на 27% і відповідно витрати по сплаті судового збору пропорційно складають 654 грн 05 коп, тобто саме такий розмір судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265, 282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити частково позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 вересня 2023 року в розмірі 9198 (дев`ять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійки, із них: 9198 (дев`ять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійки аборгованість за кредитом (тілом кредиту).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 654 грн 05 коп повернення судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ; ).

Відповідач: ОСОБА_1 (остання відома зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення суду складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко