РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом адвоката Яреська Тараса Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Горностаївського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного Міністерства юстиції (м. Одеса) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. - 25 червня 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9481, вчинений 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в розмірі 11465 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2025 року позивачка через додаток «ДІЯ» дізналась, що відносно неї відкрите виконавче провадження ВП № 65957553. Дане виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 9471, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в сумі 11465 грн. Ознайомившись із виконавчим написом, позивач вважає його таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з порушенням Приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного Виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивачка не отримувала від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Більше того, позивач не мала жодних правовідносин з відповідачем, не підписував з ним жодного договору, в тому числі, і нотаріально посвідченого, тому в принципі не могла знати про ймовірну заборгованість перед відповідачем. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача

Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» 7 липня 2025 року подає клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, не погоджується із загальною сумою в розмірі 10000 грн та просить зменшити її розмір до 2850 грн. Вважає, що вартість юридичних послуг завищена в декілька разів, є необґрунтованою та неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Крім того подає заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Позиція третіх осіб

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача свою позицію не виклали, пояснень щодо позову не надіслали.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до суду 25 червня 2025 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 1 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 21).

Ухвалою суду від 3 липня 2025 року заяву позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 9481 від 23 лютого 2021 року (а.с. 39).

Копія ухвали суду та позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу та третім особам за адресою, що вказана в позові. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, представник відповідача та треті особи не отримали надіслані судом документи, на адресу суду повернулись конверти з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 89, 93).

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від представника відповідача надійшло до суду 7 липня 2025 року (а,с. 40-63), цього ж дня надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді та заява про визнання позовних вимог (а.с.64-88).

Ухвалою суду від 15 липня 2025 року відмолено в задоволенні клопотання представника позивача про врегулювання спору за участю судді (а.с. 97).

Інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Цивільного процесуального кодексу України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії виконавчого напису від 23 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, з ОСОБА_1 стягується на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором в сумі 11465 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн, заборгованості за процентами в сумі 8415 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом 50 грн (а.с.8 на звороті).

5 липня 2021 року головним державним виконавцем Горностаївського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного Міністерства юстиції (м. Одеса) Василевським В.М. відкрито виконавче провадження № 65957553 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором в сумі 11465 грн (а.с. 9).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Надані докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачений порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.2. безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Згідно з пунктом 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 7 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримав від представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем, зазначений у написі, є безспірним.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

За таких обставин, проаналізувавши всі докази, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, суд приходить до висновку, що заборгованість перед відповідачем має спірний характер, а тому виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо забезпечення позову

Відповідно до частини сьомої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 липня 2025 року було задоволено заяву позивача, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 9481 до винесення рішення у цій справі.

Таким чином, суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи у відповідності до положень частини сьомої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені нею при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову до суду (а.с.3, 28) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У своїй заяві про визнання позовних вимог представник відповідача просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Питання про судові витрати суд вирішує в порядку, передбаченому частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею за подання позовної заяви в розмірі 968,96 грн (а.с.3) та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 484, 48 грн (а.с. 28), що становить в загальній сумі 726,72 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 726,72 грн, згідно з частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10000 грн. Однак, представником відповідача частково визнається заявлена до стягнення сума, а саме в розмірі 2850 грн, в зв`язку із необґрунтовано завищеним гонораром адвоката.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами другою, третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що у матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 13 червня 2025 року (а.с.10), акт приймання передачі послуг № 1 від 19 червня 2025 року на суму 10000 грн (а.с. 11 на звороті), ордер (а.с. 12 на звороті) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 13), що є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову часу), з огляду на те, що позовну заяву розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 19, 76-81, 89, 137, 140, 142, 259, 263-265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов адвоката Яреська Тараса Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Горностаївського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного Міністерства юстиції (м. Одеса) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий надпис, вчинений 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем зареєстрований в реєстрі за № 9481, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 11465 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі в розмірі 3726,72 грн, які складаються із 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 484,48 грн, 242,24 грн за подання заяви про забезпечення позову та 3000 грн витрати на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 484,48 грн та 242,24 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього 726,72 грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована як ВПО по АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , адреса: вул. Стельмаха Михайла, 9а, офіс 204, м. Ірпінь Київської області, 08200.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- Горностаївський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: вул. покровська, 172, с-ще Горностаївка Горностаївського району Херсонської області.

- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, знаходиться вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ