Справа №485/1767/25
Провадження № 2/485/803/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

11 вересня 2025 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 11 вересня 2025 року головуючим у справі було визначено суддю Соловйова О.В.

Ухвалою судді від 12 вересня 2025 року було відкрито провадження за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 09 жовтня 2025 року.

Ухвалою від 09 жовтня 2025 року було задоволено самовідвід судді Соловйова О.В. та передано справу до канцелярії суду для повторного розподілу.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу справи між суддями від 09 жовтня 2025 року головуючим у справі було визначено суддю Бодрову О.П.

Ухвалою від 09 жовтня 2025 року було задоволено самовідвід судді Бодрової О.П. та передано справу до канцелярії суду для повторного розподілу.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 жовтня 2025 року головуючим у справі було визначено суддю Квєтку І.А.

Вважаю, що вказана справа не може бути прийняття суддею Квєткою І.А. до свого провадженння виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є працівником Снігурівського районного суду Миколаївської області, та працює на посаді архіваріуса Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Згідно ч. 1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно із ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.2 цієї статті питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно з ч.8 цієї статті суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 статті 6 Конвенції).

У рішеннях Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.11.2006, "Газета Україна-Центр проти України" від 15.07.2010р. ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться". Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Враховуючи, що позивачка по справі є працівником Снігурівського районного суду Миколаївської області, вважаю, що для забезпечення умов, за яких у жодної із сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого у цій справі, суддя повинен відвестися від розгляду даної справи.

Заява про самовідвід у даній ситуації є необхідним заходом для запобігання потенційному конфлікту інтересів та забезпечення високого рівня довіри суспільства до судової влади.

Керуючись ст. 36, 39-40, 259,260 ЦПК України, суд

постановив:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи № 485/1767/25.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України для повторного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя І. А. Квєтка