Справа № 183/9228/24
Провадження № 2/185/1404/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у місті Павлограді цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

У вересні 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Іщенко Д.М. звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиція позивача

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що позивачка, її малолітня дитина є внутрішньо переміщеними особами. Тоді, як відповідач продовжує знаходиться на окупованій території, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не турбується про його стан здоров`я та розвиток, ухиляється від утримання дитини, чим створив заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується наданими доказами по справі, а також дає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року справу № 183/9228/24 передано на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю, так як зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , та, відповідно до розпорядження Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22, змінена територіальна підсудність судових справ Сватівського районного суду Луганської області, який раніше розглядав справи Ленінського районного суду м. Луганська, на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.11.2024 було відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У судове засідання позивачка, представник позивачки - адвокат Іщенко Д.М. не з`явились, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про розгляд справи, проте, про причини неявки, суд не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району - Панченко І.О. , у судове засідання не з`явився, відповідно до поданого клопотання просив розглядати справу без його участі, не заперечував щодо задоволення позову. Крім того, надав суду висновок № 01-13/0331 від 06.05.2025 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Фактичні обставини, встановлені судом

Матеріалами справи встановлено, що малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Луганськ, Луганської області, та його батьками записані: ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_1 (мати), відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.07.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 832 від 09.07.2013.

Відповідно до довідок №№ 2304-, 2304- від 20.08.2021 року, ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами, де фактичне місце проживання зазначено: АДРЕСА_2 , а місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації Запорізької гімназії № 50 Запорізької міської ради Запорізької області за № 01-22/153 від 25.11.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , 2013 року народження, дійсно навчається у зазначеному закладу освіти, зі слів класних керівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про те, що батько дитини: ОСОБА_2 не підтримує контакти з гімназією відносно навчання свого сина ОСОБА_3 , не цікавиться успішністю свого сина, не спілкується з вчителями гімназії відносно навчання свого сина, не відвідує батьківські збори онлайн/офлайн.

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 01-13/0331 від 06.05.2025, з початком повномасштабних бойових дій в країни позивачка, разом з дитиною, виїхали за кордон, та відповідно до договору оренди житлової квартири від 15.01.2024 № 5-55-5552-6 винаймають 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно з довідкою про навчання ОСОБА_3 (персональний номер НОМЕР_2 ), дитина ходить до 5 класу школи Сандбіенскулан у м. Норчепінг, та мати опікується сином самостійно.

Крім того, із вищезазначеного висновку вбачається, що під час засідання комісії була проведена співбесіда з матір`ю дитини та самою дитиною шляхом відеозв`язку у меседжері «Viber». Зі слів матері, за час їх проживання у м. Запоріжжі та Королівстві Швеція відповідач нічим не допомагав їм, коштів не висилав, станом здоров`я, життям та навчанням дитини не цікавився. Малолітній ОСОБА_3 не заперечував проти позбавлення батьківських прав батька, оскільки той, зі слів дитини, ніколи не цікавився ним. Зі слів ОСОБА_6 , коли вони жили у м. Запоріжжя, батько весь час скандалив та залякував маму та його, ОСОБА_6 лякався батька, через це мати зверталась у поліцію через погрози батька. Також зазначив, що забезпечує його та дбає про нього лише мати, оскільки батько не бере ніякої участі у його життя (письмове пояснення дитини від 01.05.2025).

Відповідно до відповіді № 1874511 від 09.10.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, батько дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , а відповідно до довідки № 919- від 07.02.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до судового наказу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року (цивільна справа № № 191/1294/22) стягнуті з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Луганськ, місце реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 01.07.2022 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним Луганським ВДВС у Луганському районі Луганської області, станом на 14.03.2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина складає 60 152,87 грн.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000058 від 30.09.2024, внесені відомості за ч. 1 ст. 164 КК України, по заяві ОСОБА_1 про те, що колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.07.2022 ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком № 01-13/0331 від 06.05.2025 Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району на підставі наявних документів та думки дитини, визначена доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Норми права, які застосував суд, та висновки

Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану в Україні, станом на день розгляду заяви, продовжена Указами Президента України.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786. Відповідно до вказаного Переліку, територія Сєвєродонецької міської територіальної громади з 25.06.2022 тимчасово окупована Російською Федерацією.

З огляду на викладене, встановивши, що відповідач, як батько, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, покинув її (відсутні дані про переміщення відповідача до 25.06.2022 з окупованого м. Сіверськодонецька (раніше мало назву Сєвєродонецьк) на підконтрольну територію України), не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не турбується про його стан здоров`я та розвиток, ухиляється від утримання дитини, чим створив заборгованість по сплаті аліментів, враховуючи також думку дитини, з урахуванням наданих представником позивачки доказів сукупно, а також висновку органу опіки та піклування, найвищих інтересів дитини, приходжу до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відносно своєї дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, з відповідача за рішенням суду вже стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому, питання щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, яка позбавлена батьківського піклування з боку батька, судом не вирішується.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Копію судового рішення надіслати до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37573115.

Суддя В.М. Бондаренко