Справа № 307/3433/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на рішення Тячівського районного суду від 06 червня 2023 року, ухвалене суддею Сас Л.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Позов мотивує тим, що рішенням другого пленарного засідання шостої сесії УІІІ скликання Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 березня 2021 року № 247 накладено мораторій (тимчасову заборону) на: видачу виконавчим комітетом Тересвянської селищної ради рішення щодо надання дозволу на отримання містобудівних умов та обмежень на забудову земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110; видачу містобудівних умов і обмежень на забудову земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110; видачу дозволів на здійснення будівельних робіт по АДРЕСА_1 на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110.

Рішенням Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29.03.2021р. № 248 надано дозвіл виконавчому комітету Тересвянської селищної ради на розробку проекту детального плану території по АДРЕСА_1 , розміщеної на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110, для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

Визначено Тересвянську селищну раду замовником проекту детального плану території по АДРЕСА_1 - як ініціатора розробки містобудівної документації.

Вищевказані рішення відповідача стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110.

А саме - земельної ділянки площею 0,0991 га, кадастровий номер :03:003:0108, розташованої по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :03:003:0109, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі; земельної ділянки площею 0,102 га, кадастровий номер :03:003:0110, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови.

Вважає, що зазначені рішення Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області прийняті всупереч вимогам чинного законодавства та з порушенням його прав та законних інтересів, а тому такі підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Так, прийнятими відповідачем рішеннями обмежуються права позивача на вільне володіння, користування, розпорядження належними йому на праві власності земельними ділянками, розташованими на території Тересвянської селищної ради.

Тому, просить скасувати вищезазначені рішення та компенсувати йому витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, які становлять 27 000 гривень.

Рішенням Тячівського районного суду від 06 червня 2023 року року позов було задоволено частково.

Суд мотивував своє рішення тим, що чинним законодавством не передбачено права органів місцевого самоврядування накладати мораторій, тобто заборону щодо надання дозволу на отримання містобудівних умов та обмежень на забудову земельних ділянок, видачі дозволів на здійснення будівельних робіт.

Прийняті відповідачем рішення обмежують право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження земельними ділянками. Такі рішення стосуються саме земельних ділянок, без прив`язки до них особи, тобто продаж ОСОБА_2 земельних ділянок ОСОБА_1 , стосуються порушених прав без різниці чи такі перебувають у власності однієї особи чи іншої.

Дозвіл на розробку проекту детального плану території здійснено без погодження з власником таких земельних ділянок, тому оскаржувані рішення порушують права позивача.

Понесені витрати позивачем на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 12 000 гривень, оскільки розмір гонорару адвоката є значно завищений.

Не погоджуючись з рішенням суду Тересвянська селищна рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд досліджував докази однобоко та з позиції позивача, а доводи відповідача не були враховані.

В своїх доводах посилається на те, що рішеннями Тересвянської селищної ради права позивача ніяким чином не були порушені, оскільки в договорах купівлі-продажу теж немає обмеження у користуванні, розпорядженні чи володінні земельними ділянками.

Зазначає, що позивачем не доведено яким саме способом рішення відповідача обмежують право позивача. Якщо селищна рада при розробці планування території має погоджувати з власниками земельних ділянок такий проект, то даний позивач є неналежним, в контексті того, що оскаржувані рішення прийняті 29.03.2021, а право власності позивачем набуто 28.07.2021.

Також просить відмовити у задоволенні відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки такі не стосуються розгляду даної справи та є значно завищені й необґрунтовані.

У дане судове засідання з`явились: представник позивача адвокат Рішко П.М., представник відповідача Онуфрій Д.В.

Адвокат Рішко П.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що його довіритель про судове засідання знає, щодо розгляду справи у його відсутності не заперечує.

Онуфрій Д.В., який діє в інтересах Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 повідомлений шляхом надіслання електронного листа в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 23.05.2025 (Т2 а.с. 42).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 6077 від 05.10.2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №227967050 від 13.10.2020, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0,0991 га, кадастровий номер :03:003:0108, розташованої по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Згідно договору купівлі-продажу №6062 від 05.10.2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №227287896 від 07.10.2020 ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :03:003:0109, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 6075 від 05.10.2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №227636011 від 09.10.2020 ОСОБА_2 , був власником земельної ділянки площею 0,102 га, кадастровий номер :03:003:0110, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови.

Рішенням Тересвянської селищної ради Шостої сесії VIII скликання від 29.03.2021 № 247 накладено мораторій (тимчасову заборону) на: видачу виконавчим комітетом Тересвянської селищної ради рішення щодо надання дозволу на отримання містобудівних умов та обмежень на забудову земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110; видачу містобудівних умов і обмежень на забудову земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110; видачу дозволів на здійснення будівельних робіт по АДРЕСА_1 на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110 (пункт 1 рішення).

Рішенням Тересвянської селищної ради Шостої сесії VIII скликання від 29.03.2021 № 248 надано дозвіл виконавчому комітету Тересвянської селищної ради на розробку проекту детального плану території по АДРЕСА_1 , розміщеної на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110, для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, та визначено Тересвянську селищну раду замовником проекту детального плану території по АДРЕСА_1 як ініціатора розробки містобудівної документації.

28.07.2021 укладено договори купівлі-продажу №5018, №5020 та №5022, згідно яких ОСОБА_2 продав, а позивач набув права власності на наступні земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :03:003:0109, земельну ділянку площею 0,0991 га, кадастровий номер :03:003:0108 та земельну ділянку площею 0,102 га, кадастровий номер :03:003:0110, відповідно.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституція України ґарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14 Конституції України).

Таке право реалізується громадянами та юридичними особами та державою на правових титулах володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 10 частини 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтею 24 частиною 3 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до статті 42 частини 4 пункту 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, у тому числі перелік повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин врегульовано Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі Земельний кодекс України).

Відповідно до статті 81 частини 1 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Підставою звернення позивача до суду із позовом про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування стало те, що він є власником земельних ділянок на які Тересвянською селищною радою накладено мораторій (заборону) на видачу правовстановлюючих документів на забудову та здійснення будівельних робіт, оскільки земельні ділянки позивача розташовані біля закладу дошкільної освіти «Веселка». Тобто позивач звертаючись до суду вважає, що його права як власника земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110 було порушено.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та обґрунтував своє рішення тим, що чинним законодавством не передбачено права органів місцевого самоврядування накладати мораторій, тобто заборону щодо надання дозволу на отримання містобудівних умов та обмежень на забудову земельних ділянок, видачі дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому такі рішення порушують законні права та охоронювані інтереси позивача.

У своїх доводах апеляційної скарги Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області вказує, що позивачем не доведено яким саме способом рішення відповідача обмежують права ОСОБА_1 . Якщо селищна рада при розробці планування території має погоджувати з власниками земельних ділянок такий проект, то даний позивач є неналежним, в контексті того, що оскаржувані рішення прийняті 29.03.2021, а право власності позивачем набуто 28.07.2021.

З такими доводами апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з огляду на наступне.

Так, під час прийняття рішення на шостій сесії VIII скликання селищна рада керувалась положеннями ст. 12 Земельного Кодексу України, ст. 2, 4, 8, 16, 25, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно п. «ж» ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин стосується обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

Даною нормою передбачено, що тимчасова заборона використання земель громадянами може бути встановлена органом місцевого самоврядування у разі порушення ними (громадянами) вимог земельного законодавства.

Згідно частини 5 статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав не нерухоме майно щодо земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :03:003:0108, :03:003:0109, :03:003:0110, вбачається, що цільове призначення таких земельних ділянок для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для ведення особистого селянського господарства, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

З Протоколу другого пленарного засідання шостої сесії селищної ради VIII скликання від 29.03.2021 слідує, що на засіданні накладення мораторію було мотивовано тим, що необхідність прийняття даного рішення забезпечить належне функціонування дошкільного закладу, а тому потрібно прогнозувати забудову враховуючи соціально-громадську значимість.

Тобто, Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області не позбавляла та не обмежувала позивача у його законних правах щодо даних земельних ділянок, оскільки встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками.

Позивач не обґрунтовує належним чином, яким саме способом таке рішення буде порушувати його права на володіння, розпорядження та користування земельними ділянками, оскільки саме із громадських мотивів було накладено мораторій на дані земельні ділянки. Також, позивач не наводить докази щодо його звернення до органу місцевого самоврядування із заявами про видачу містобудівних умов і обмежень або про видачу дозволів на здійснення будівельних робіт та не надає відмову органу місцевого самоврядування.

Крім цього, як правильно зазначає відповідач, оскаржувані рішення прийняті 29.03.2021, а право власності позивачем набуто 28.07.2021, тобто такий мав знати про дані рішення органу місцевого самоврядування. Якщо позивач не знав про наявну заборону, то саме ОСОБА_2 , як минулий власник таких земельних ділянок діяв недобросовісно продаючи такі земельні ділянки позивачу та не повідомивши такого про мораторій.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В основі доктрини venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Згідно правової позиції висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №922/3537/17, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Таким чином, ОСОБА_1 купляючи земельні ділянки був упевнений у добросовісній поведінці продавця ОСОБА_2 та міг не знати про наявний мораторій, який накладено на такі ділянки.

Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував, як і не надав належної оцінки доводам відповідача та прийшов до передчасних та помилкових висновків щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Отже, рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, без належного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильності вирішення такого спору, а тому з урахуванням положень статті 376 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Оскільки, у задоволенні позову слід відмовити, то враховуючи положення статті 141 ЦПК України, сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 977,20 гривень слід віднести на рахунок позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 06 червня 2023 року скасувати та постановити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача є: ОСОБА_2 , про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, судові витрати у розмірі 2 977,20 гривень, судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: