Справа № 156/486/25 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Провадження № 22-ц/802/915/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 973683 від 31.03.2023, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 . Відповідач умови вказаного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 89778,31 грн, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 40033,68 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48126,84 грн; заборгованості за нарахованими процентами згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 1617,79 грн.

На підстав наведеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 89 778,31 грн та понесені у справі судові витрати: на сплату судового збору у розмірі 3028,00 гривень та на правничу допомогу в сумі 25 000,00 гривень.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 973683 від 31.03.2023 у розмірі 89 778,31 грн та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що кредитний договір № 973683 від 31.03.2023 року в електронному вигляді з ТОВ «Слон Кредит» не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував.

Вказує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачеві. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

В якості доказів до суду позивачем було надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування йому ТОВ «Слон Кредит» коштів згідно із договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та отримання саме ним вищезазначених коштів. А також відсутні будь-які підтвердження отримання ним повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 973683 від 31.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» № 31012025 від 31.01.2025 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заява відповідача про розгляд справи з викликом сторін надійшла до апеляційного суду 01.08.2025 року, тобто після відкриття апеляційного провадження (22.07.25) та призначення справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без виклику учасників справи (ухвала від 31.07.2025 року), а тому судом не підлягає до задоволення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що ОСОБА_1 дійсно порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернув кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив покладені на нього зобов`язання, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2023 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 укладено Договір № 973683 (а.с.30-33).

Даний договір укладено за посередництвом АТ «ТАКСОМБАНК», про що зазначено в договорі.

ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", підписанням договору №1158603 про надання споживчого кредиту акцептує публічну пропозицію ТОВ "Слон Кредит", яка розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/, та в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач зобов`язався виконувати його умови.

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 973683 від 31.03.2023 року ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 41 250,00 грн, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредитування 731 день, з кінцевим терміном повернення - 31.03.2025 року.

Пунктом 1.5. договору передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного умовами договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Тип процентної ставки фіксована та залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00% річних.

Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 259,33%.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення 105 402,51 гривень.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування:

- у розмірі 33 000,00 грн на поточний рахунок споживача;

- у розмірі 8 250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Договір підписано відповідачем особисто, відповідно до п. 9.3. договору.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не доведено факту перерахування суми кредитних коштів саме на ім`я відповідача.

Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 33 000, 00 грн на поточний рахунок споживача № « НОМЕР_1 » в АТ «ТАКСОМБАНК», через транзитний рахунок « НОМЕР_2 » в АТ «ТАКСОМБАНК»; у розмірі 8250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору.

На підтвердження укладення спірного договору позивачем долучено копії заяви-анкети від 31.03.2023, Паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, договір №973683 від 31.03.2023 із позначкою часу його укладання, які підписані особисто позичальником власноручно (а.с.30-33).

Відповідно до платіжної інструкції №19287 від 31.03.2023 ТОВ «Слон Кредит» перерахувало кошти в сумі 33 000 грн згідно з умовами кредитного договору №973683 від 31.03.2023 ОСОБА_1 ) (а.с.58).

Разом з тим, ОСОБА_1 не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, зокрема РНОКПП та дату його народження , номер мобільного телефону та іншої інформації, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий.

Відповідно до п. 9.8 кредитного договору, підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Слон Кредит», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 06-КД від 26.10.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними, зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт укладення кредитного договору відповідачем з ТОВ «Слон Кредит», оскільки цей правочин підписаний сторонами, в тому числі ОСОБА_1 (власноручним підписом).

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача щодо неукладеності кредитного договору за наведених вище приписів закону та наданих суду доказів повністю спростовано матеріалами справи.

А тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів на підтвердження укладення кредитного договору не знайшли своє підтвердження, тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

При цьому судом правильно встановлено, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню.

31.01.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 31012025, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, в тому числі за вище вказаним договором. Згідно з реєстром боржників №1-1 до Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 88 160,52 грн. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 973683.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов вищевказаного договору в останнього утворилась заборгованість у розмірі 89 778,31 грн, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 40033,68 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48126,84 грн; заборгованості за нарахованими процентами згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 1617,79 грн (а.с.6).

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що долучені до позовної заяви матеріали містять належні і допустимі докази на підтвердження того, що до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 973683 від 31.03.2023, та про стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 973683 від 31.03.2023 в розмірі 89 778,31 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача по суті спору ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні відповідачем спірних правовідносин та положень законодавства, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що місцевим судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 10 жовтня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді