гСправа № 187/1679/25 Провадження № 2-н/0187/123/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"15" жовтня 2025 р. Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., розглянувши в селищі Петриківка матеріали

заяви КЗ Малий груповий будинок «Фортеця добра» Петриківської селищної ради

до ОСОБА_1

про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

Встановив:

03.10.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася директор КЗ Малий груповий будинок «Фортеця добра» Петриківської селищної ради Брунич Маргарита Василівна з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь КЗ МГБ «Фортеця добра» Петриківської селищної ради на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

15.10.2025 надійшла відповідь про зареєстроване в установленому порядку місце проживання боржника, згідно якої остання знята з реєстрації в селищі Петриківка та вибула до Київської області, Бучанського району, село Горенка.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу встановлено статтею 163 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 163 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів:

- на одну дитину у розмірі однієї чверті;

- на двох дітей однієї третини;

- на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, і якщо така вимога не пов`язана зі встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та не потребує залучення інших заінтересованих осіб.

Також судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за тих самих умов.

Проте у прохальній частині заяви зазначено вимогу про стягнення аліментів у розмірі однієї третини від усіх видів заробітку, що не відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною другою статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у його видачі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Як видно, зазначена заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, оскільки в її прохальній частині неправильно визначено частку стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, суддя вважає за необхідне відмовити заявникові у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2-1, 3, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 161, 165167, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити КЗ Малий груповий будинок «Фортеця добра» Петриківської селищної ради у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього дитини.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Соловйов