Справа № 490/6708/25
н/п 2/490/3982/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 , в якій представниця позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 17267,76 грн та відшкодувати судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування вимог представниця позивача посилається на те, що 30.11.2023 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 був укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717, підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) ws662QdLTn, який був надісланий йому кредитодавцем на електронну адресу. Відповідно до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" передало відповідачу ОСОБА_1 у кредит грошові кошти в сумі 5000,00 грн на погоджений умовами Договору строк - до 14.12.2023 року, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти) в розмірі: 2,50% - процентна ставка базова в день (фіксована), 2,5% знижена процентна ставка в день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності), 2,70% в день - процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) (не застосовується в період воєнного стану). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 403312,1%. Орієнтовна загальна вартість позики, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 14.12.2023 року становить 6875,00 грн.

Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 17267,76 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованості по основному боргу, 12267,76 грн - заборгованості за відсотками.

22.05.2024 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ТОВ "Свеа Фінанс" укладений Договір факторингу №01.02-14/24, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" передало (відступило) за плату ТОВ "Свеа Фінанс" права вимоги, а ТОВ "Свеа Фінанс" прийняло належні ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року на суму 17267,76 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованості по основному боргу, 12267,76 грн - заборгованості за відсотками.

З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року в розмірі 17267,76 грн та судові витрати, які складються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

18.08.2025 року матеріали справи передано судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 20.08.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 20.08.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 15.09.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Тобто, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді та виклик до суду, але вони результатів не дали.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України та надсиланням копії ухвали про відкриття провадження у справі на відому електронну адресу відповідача, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

30 листопада 2023 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 був укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 шляхом підписання відповідачем Кредитного договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора ws662QdLTn.

Згідно з пунктами 1, 2.1, 2.2 Договору ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" надало ОСОБА_1 позику в сумі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 , а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Сторонами погоджені істотні умови Договору: сума позики 5000,00 грн (п. 2.1 Договору), строк позики (строк договору) - 15 днів (п. 2.2 Договору), базова процентна ставка в день - 2,50% фіксована. Дата надання позики 30.11.2023 року, дата повернення позики (останній день) 14.12.2023 року. Знижена процентна ставка в день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) - 2,5%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 403312,1%. Орієнтовна загальна варість позики 6875,00 грн (п. 2.3 Договору).

Договір позики №76999717 підписаний позичальником ОСОБА_1 30.11.2023 року електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора ws662QdLTn, та засвідчений кредитодавцем ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" електронним підписом С69slptv47. ОСОБА_1 надав ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" свої паспортні дані, відомості про місце проживання, ідентифікаційний номер та номер електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки).

Вказане також стверджується Додатком №1 (Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року, який містить електронний підпис ОСОБА_1 - ws662QdLTn; Паспортом споживчого кредиту (позика на умовах повернення в кінці строку позики) - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який містить електронний підпис ОСОБА_1 QhvKj1mG5Y та Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики) Продукту "Легкий".

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

В своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд вказав, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно.

Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статями 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора щоденно нараховувати відсотки на залишок позики.

При цьому Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу ОСОБА_1 через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Викладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

Відповідач отримав кредитні кошти, але свого зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

З розрахунку заборгованості за Договором позики №76999717 від 30.11.2023 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає 17267,76 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованості по основному боргу, 12267,76 грн - заборгованості за відсотками.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

22 травня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та позивачем ТОВ "Свеа Фінанс" укладений Договір факторингу №01.02-14/24 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" передало (відступило) ТОВ "Свеа Фінанс" за плату права вимоги, а ТОВ "Свеа Фінанс" прийняло належні ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-29/14/24 від 22.05.2024 ТОВ "Свеа Фінанс" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року на суму 17267,76 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованості по основному боргу, 12267,76 грн - заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року, ні перед первісним кредитором (ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів "), ні перед новим кредитором ТОВ "Свеа Фінанс", борг та відсотки не погасив, розмір заборгованості не оспорює, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за основним боргом та відсотками нарахованими за цим кредитним договором.

Разом з тим, задовільняючи позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» слід зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16.

Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування положень ст.ст. 625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту (по договору №76999717 від 30.11.2023 року), тобто з 30.11.2023 року по 14.12.2023 року (15 днів). Починаючи з 14.12.2023 року позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов кредитного договору №76999717 від 30.11.2023 року становить 1875,00 грн за період з 30.11.2023 року по 14.12.2023 року, виходячи з розрахунку: 5000,00 грн (тіло кредиту) х 2,5% (процентна ставка за кожен день користування кредитом) х 15 днів (строк кредиту).

В додатку №1 до договору наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, де сума кредиту 5000,00 грн, строк договору 15 днів, загальна вартість кредиту - 6875,00 грн і вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 30.11.2023 року по 14.12.2023 року. Інших графіків договором кредиту не передбачалося. Тобто споживачу не доведено графік платежів і відсоткову ставку за умови продовження строків кредитування, не визначено загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Отже, надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором та реєстр прав вимоги не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за кредитним договором №76999717 від 30.11.2023 року в сумі 12267,76 грн.

Враховуючи наведене вище, стягненню підлягає заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року у розмірі 6875,00 грн, з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1875,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати (пропорційно розміру задоволених вимог), а саме 964,12 грн судового збору, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №697 від 11.08.2025 року.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, юридична адреса: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76999717 від 30.11.2023 року у розмірі 6875 (шість тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 5000,00 грн - заборгованості по основному боргу та 1875,00 грн - заборгованості за відсотками.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 12 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін