Справа № 277/1024/25
РІШЕННЯ

іменем України

"09" жовтня 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, позивача не з`явилася, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине в порядку спрощеного позовного провадження цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ємільчинського районного суду Житомирської області з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначила, що з 26.07.2019 вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1273.

Від спільного шлюбу сторони дітей не мають.

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін спільне життя не склалося, втрачено почуття любові та поваги, останніх п`ять років проживають окремо, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 2020 року позивач проживає без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком, у них народилася дочка, яка на даний час проживає разом з позивачем в селищі Ємільчине та перебуває на її утриманні. На переконання позивача, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме її інтересам у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Крім того, зазначає, що відповідач являється громадянином Республіки Вірменія, останнє відоме його місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 21.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та викликом відповідача в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, судом за адресою останнього відомого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією судова повістка про виклик до суду та копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих документів, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, та як вбачається із наявних у матеріалах справи поштових конвертів, такі повернуті на адресу суду неврученими адресату із зазначенням причини повернення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно положення, передбаченого ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначив проте, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву, заяв та клопотань не подав, а тому, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.07.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між громадянином Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (післяшлюбне прізвище « ОСОБА_3 »), про що складено відповідний актовий запис №1273, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 12.08.2025 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8).

Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Доказів в спростування зазначених обставин відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надано Верховною Радою України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75-77).

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

-хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

-об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

-юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Положеннями статей 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.

Позивачем зазначено, що останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача в Україні є: АДРЕСА_1 (а.с.13), а позивач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з її дочкою ОСОБА_4 , яка перебуває на її утриманні (а.с. 7, 14), відповідно до ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», підлягає застосуванню глава 11 «Припинення шлюбу» Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Аналогічне положення містить частина перша статті 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, на даний час спільно не проживають та шлюбних відносин не підтримують. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивач обдумала своє рішення і остаточно визначилася із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу.

При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивача, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 26.07.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1273.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання (перебування) АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 09.10.2025.

Суддя Т. Г. Корсун