09.10.2025 Провадження по справі № 2-о/940/52/25
Справа № 940/1822/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.

за участю секретаря судових засідань Зіп`юк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 08.12.1992 року, що посвідчений Бурлаченко К.Ф. державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 3004, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельного паю та житлового будинку 1987 року забудови, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,1 м. кв., житловою площею 39,1 м. кв. Спадкоємцями першої черги за заканом жє заявник та його сестра ОСОБА_2 . З метою отримання свідоцтва про справо на спадщину житловий будинок після смерті матері заявник звернувся до державного нотаріуса Тетіївської державної нотаріальної контори, яка надала відповідь, що необхідно провести державну реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця за процедурою відповідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року № 553. Вподальшому, звернувшись до ЦНАПу Тетіївської міської ради із наміром провести подальшу державну реєстрацію права власності, заявнику було в усному порядку відмовлено у проведенні такої реєстрації, оскільки в документі, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, прізвище покупця вказано « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_5 ».

За таких обставин заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибув, до суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 від 19.02.1998 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.07.2019 року (а. с. 6, 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями на майно померлої є дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 спадкова справа № 11/2020, що підтверджується довідкою № 499/02-14 від 09.08.2025 виданою державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори ( а. с. 13).

Із копії інформаційної довідки КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 307 від 22.07.2025 вбачається, що станом на 31.12.2012 року правовстановлюючий документ на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме договір купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори від 08.12.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3004 на ім`я ОСОБА_6 , в БТІ не зареєстровано ( а. с. 12).

Із виписки з погосподарської книги № 83 від 20.08.2025 та довідки № 18 від 20.08.2025 виданих Денихівським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 1 архівного фонду № 7 опис № 3 «Ненадихівська сільська рада, с. Ненадиха, Тетіївського району Київської області» на 2016-2023 роки є відомості про те, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав померлій ОСОБА_3 , яка була зареєстрована за даною адресою. На день відкриття спадщини 19.07.2019 за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 14-15).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.12.1992 року, що посвідчений Бурлаченко К.Ф. державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 3004, покупцем вищевказаного житлового будинку зазначено ОСОБА_6 ( а. с. 10-11).

Із витягу з Державної реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу встановлено, що 29.03.2012 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області громадянка ОСОБА_6 розірвала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище після розірвання шлюбу на « ОСОБА_8 » ( а. с. 9).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.11.1990 року встановлено, що ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » ( а. с. 7).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 08.12.1992 року, що посвідчений Бурлаченко К.Ф. державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 3004, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , для заявника ОСОБА_1 має юридичне значення, а можливість вирішити це питання в позасудовому порядку не передбачено, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76-81, 89, 247, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.12.1992 року, що посвідчений Бурлаченко К.Ф. державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3004.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Р.В. Самсоненко