УХВАЛА

09 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 755/17417/18

провадження № 61-12426ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСББ «Русанівська затока» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 15 461,17 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року, позов ОСББ «Русанівська затока» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Русанівська затока» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 13 880,51 грн заборгованості по сплаті внесків; 1 183,13 грн інфляційні витрати; 397,53 грн 3% річних, а всього стягнуто 15 461,17 грн. Стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Русанівська затока» судові витрати в

розмірі 1 762 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року - без змін.

22 квітня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду

від 26 квітня 2024 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 травня 2025 року.

15 серпня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду

від 26 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року повернуто.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду

від 09 вересня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким відкрити провадження за її заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСББ «Русанівська затока» до неї про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України врегульовано, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду апеляційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

Встановивши, що постанова Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року не є рішенням у розумінні статті 425 ЦПК України, яке може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, оскільки суд апеляційної інстанції не змінював та не скасовував ухвали суду першої інстанції, а також не ухвалював нового судового рішення по суті (залишив без змін ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами), апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами.

Наведені заявницею в касаційній скарзі твердження не спростовують висновків апеляційного суду та на законність судового рішення не впливають.

Отже, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами.

Копію ухвали та додані до касаційних скарг матеріали надіслати особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович