Провадження № 2/127/7044/25
У Х В А Л А

08 жовтня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горохової Ніни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним вище позовом.

Разом із позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покоєвич А.О. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони проведення виконавчих дій та зупинити виконавче провадження №789779 про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , яким є виконавчий напис №910 виданий 15.08.2025.

Заява мотивована тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської Аліни Леонідівни перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження №789779 про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 не отримувала жодних матеріалів виконавчого провадження №789779, всупереч ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» їй невідомо на підставі яких документів було відкрито виконавче провадження №789779. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, через мобільний додаток «ДІЯ», №789779, позивач вважає, що виконавчий напис №910 виданий 15.08.2025 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. При таких обставинах, оскільки на сьогоднішній день виконавчий напис приватного нотаріуса про звернення стягнення на вищевказану квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_1 є чинним і звернений до виконання, та може бути майно примусово реалізовано з прилюдних торгів і є єдиним житлом позивача, її дітей, чоловіка-військовослужбовця, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є всі підстави вважати, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду яким може бути скасовано виконавчий напис нотаріуса.

Згідно із ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у обраний ним спосіб, виходячи з наступного.

Суд враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Так, відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Зупинення виконавчого провадження передбачено лише у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) (ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому, такі дії вчиняє виконавець.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Водночас, положення ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» вказують на обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, на підставі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, суд не вправі вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, за наявності для цього підстав, суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, тобто у спосіб визначений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Вищевказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 646/6009/18.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що захід забезпечення позову, про який клопоче заявник, не передбачений законом, не є співмірним, адекватним і необхідним для забезпечення виконання судового рішення та не входить до повноважень суду.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправ`я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову в обраний заявником спосіб, не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353 ЦПК України, -

У Х ВА Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горохової Ніни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: