Справа № 950/1422/25
Провадження № 2-о/950/113/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без розгляду

06 жовтня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лєсної Н.В.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Рижова С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, у приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа. Заявник просить встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лебедина Сумської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ясенове, Покровського району, Донецької області, відносно ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Лебедині; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 № 16 від 23.01.2007, складеного Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, а саме, - у відомостях про батька вказати: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лебедина, Сумської області, громадянин України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , який є її біологічним батьком. Державна реєстрація народження заявника була проведена відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Батьки ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року до моменту її народження.

ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_5 проходив військову службу, а ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув, про що ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив його матері - ОСОБА_3 . Остання, в свою чергу, сповістила ОСОБА_2 про такі події.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй можливість оформити грошові виплати, захистити свої права, гарантовані Конституцією України та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», в тому числі пов`язаних з наданням дітям військовослужбовців пільг при навчанні.

Ухвалою від 21.05.2025 заяву прийнято до розгляду.

15.09.2025 представник заінтересованої особи, адвокат Рижов С.Є., подав до суду заперечення на заяву ОСОБА_5 у яких зазначив, що встановлення факту батьківства в окремому провадженні не передбачено, а тому справа повинна бути розглянута за правилами позовного провадження в тому числі у зв`язку з наявним спором про право. Оскільки у справі наявний спір про право, просив заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду за правилами ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 своє клопотання підтримав. Зазначив, що заявник звернулась до суду не з позовом, а із заявою в окремому провадженні, що суперечить положенням ст. 128 Сімейного кодексу України. Крім того вказав на наявність спору про право, оскільки заявник просить встановити факт батьківства в тому числі для отримання грошових виплат.

Представник заявника проти такого клопотання заперечувала.

Представник Сумського РТЦК у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи та доводи, наведені у заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які можуть бути установлені в судовому порядку, передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Крім того, частина друга указаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто перелік фактів, наведених у ч. 1 ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

Положення ч. 1, 2 ст. 130 Сімейного кодексу України передбачають, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Таким чином особа може звернутись до суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження у тому разі, якщо імовірний батько на момент звернення до суду помер.

Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 361/2653/15-ц зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Зазначені положення указують на необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не із заявою про встановлення факту батьківства.

Тобто справи про встановлення фактів батьківства, на підставі ст. 130 Сімейного кодексу України, розглядаються за правилами окремого провадження, а справи на підставі ст. ст. 128, 129 Сімейного кодексу України про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем або позивачем у справі.

За обставин даної справи ОСОБА_2 обґрунтовано звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження.

При цьому представник заінтересованої особи просив таку заяву залишити без розгляду з огляду на наявний спір про право.

Так, у заяві представник ОСОБА_2 зазначає, що факт батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення грошових виплат, захисту її інтересів, отримання соціальних прав та гарантій. Також представник посилається на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Стаття 16 указаного Закону врегульовує питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

Згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-1 Закону за наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

Згідно з ч. 3 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, у тому числі під час перебування у полоні (крім військовослужбовців, які добровільно здалися у полон), становить 15 мільйонів гривень;

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, в тому числі належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).

Згідно з ч. 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У даному випадку заінтересована особа - ОСОБА_3 є матір`ю загиблого ОСОБА_4 , батьківство якого просить визнати ОСОБА_2 .

У разі визнання батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 , право на отримання одноразової грошової допомоги в рівних частинах, окрім ОСОБА_3 виникне також і у ОСОБА_2 , тобто між ними наявний спір про право на отримання таких виплат.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право пред`явити позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 08.10.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП