"13" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Гончарука В.П.
при секретарі: Печуркіної Я.А,,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-
ТДВ «Страхова група «Оберіг»звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 41 203,22 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.09.2021 в м. Києві по вул. Ревуцького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Порше», д.н.з. НОМЕР_2 .
Вказано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/855390.
Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля «Порше», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ складає 68 751,22 грн.
Згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 01.11.2021 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування у розмірі 65 314,00 грн.
На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 01.11.2021, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 65 314,00 грн.
Також зазначено, що під час укладення полісу АР/855390, страхувальник зазначив, що транспортний засіб «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , не використовується як таксі/маршрутне таксі.
Позивач вказує, що було встановлено те, що автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , використовується для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Вказане підтверджується наявністю на автомобілі «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , ознак використання транспортного засобу для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку, а саме наліпок з логотипом служби таксі «Bolt».
Полісом АР/855390 щодо транспортного засобу «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , було застосовано коригуючий коефіцієнт КЗ=1, замість КЗ=1.1 - 1.4, тобто значно менший ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами.
Позивач зазначає, що таким чином, ТДВ «Страхова група «Оберіг» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 32 657,00 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2024 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончарука В.П. від 18.04.2025, цивільну справу прийнято до свого провадження.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та повернулася до суду з довідкою АТ Укрпошта про закінчення терміну зберігання.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
16 вересня 2021 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Ревуцького у м. Києві, при зміні напрямку руху не переконавця у безпечності, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Порше», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричиноло пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
01 листопада 2021 року, ОСОБА_2 , будучи власником автомобіля «Порше», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» із заявою на виплату страхового відшкодування.
На підставі ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
На час дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , було застраховано на підставі полісу № АР/0855390 від 21.10.2020.
Відповідно до розділу 8 вищевказаного полісу, зазначено, що автомобіль не використовується як таксі/маршрутне таксі.
За повідомленням позивача, автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів як таксі, про що свідчать відповідні наліпки з логотипом служби таксі «Bolt».
Згідно з Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566, розмір страхового платежу визначається з урахуванням коригуючих коефіцієнтів, зокрема, коефіцієнта сфери використання транспортного засобу (К3). Для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою (крім таксі), К3 становить 1. Однак, для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою для надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, К3 становить 1.1-1.4.
Пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, то особа, відповідальна за шкоду, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи встановлений факт використання транспортного засобу відповідачем як таксі, що передбачає застосування вищого коригуючого коефіцієнта, ніж було враховано при укладенні договору страхування, позивачем обґрунтовано заявлено вимоги до відповідача щодо компенсації у розмірі 50 % від виплаченого страхового відшкодування, що становить 32 657,00 грн. (65 314,00 грн. / 2).
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).
З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виплату грошових коштів з вимогою сплати грошових коштів у розмірі 32 657,00 грн., проте вказана вимога повернулася до позивача без вручення у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку убачається, що останнім розмір інфляційних втрат розраховано в сумі 2 313,73 грн., нараховано пеню у сумі 5 598,09 грн. та 3 % річних у розмірі 634,40 грн., а всього 8 546 грн. 22 коп.
У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано.
Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню, у зв`язку з чим із ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова група «Оберіг»необхідно стягнути кошти в сумі 41 203,22 грн., що складається із розміру основної заборгованості у розмірі 32 657,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 313,73 грн., пені у розмірі 5 598,09 грн. та 3 % річних у розмірі 634,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 2 422,40 грн.
В частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції про стягнення на користь Клієнта страхового відшкодування, яке було виплачено згідно полісу № АР/855390 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.09.2021 р.
Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору визначено, що вартість правової допомоги, що надається Адвокатом складає 7 300,00 грн. Підставою для оплати винагороди за даним договором є акт прийому-передачі наданих послуг. За результатами надання правової допомоги складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується Сторонами. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги та її вартість.
Відповідно до вищевказаного акту прийому-передачі наданих послуг, загальна сума винагороди за даним актом прийому-передачі наданих послуг складає 7 300 грн.
Вказано, що послуги надані в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 7 300 грн.
Керуючись Законом України «Про страхування», ст. ст. 22, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 1-13, 77-83, 89, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»у відшкодування шкоди у розмірі 41 203,22 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 300 грн., а всього суму 50 925 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 62 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», місце знаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Рішення суду складене 13 жовтня 2025 року.

Суддя