У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про призначення експертизи

та зупинення провадження у справі/

«08» жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

присяжних Тарка Ю.О.,

Лінькової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С. П.,

представника заявника Палько М.О. ,

представника особи, про визнання недієздатною

якої ставиться питання ( ОСОБА_2 ) адвоката Андруцької Г.О.,

розглянувши клопотання представника заявника - адвоката Палько М.О., про призначення експертизи та зупинення провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_3 , від імені якого діє представник - адвокат Палько М.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`нської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

17 квітня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І. О. Фактично справу передано судді по реєстру передачі справ 22 квітня 2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року призначено ОСОБА_2 адвоката з числа адвокатів Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Разом з позовною заявою до суду від представника позивача - адвоката Палько М.О., надійшло клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі. Вказане клопотання обґрунтовано наступним. ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначення їй опікуна. Приблизно від початку 2022 року стан фізичного та психічного здоров`я ОСОБА_2 став погіршуватись. Вона стала дуже розсіяною, незібраною в думках, дезорієнтованою у часі та просторі, почала забувати інформацію, яка раніше була для неї добре відомою, втратила здатність приймати рішення у простих ситуаціях (наприклад, що робити при поганому самопочутті/хворобі, у разі поломки предметів домашнього вжитку і т.п.). Характерними проявами стали регулярні перепади настрою та дратівливість. Зміни у поведінці призвели до неможливості ОСОБА_2 самостійно обслуговувати власні базові потреби, наприклад: - вона не пам`ятає пін-код до своєї банківської картки і не може знімати кошти з банківського рахунку без сторонньої допомоги; - вона може одягнути взуття на невідповідну ногу, через що виникають проблеми із пересуванням; - вона не може зварити їсти через те, що не пам`ятає послідовність дій для приготування страви; - під час приготування їжі на плиті вона може раптово піти кудись і забути про те, що їжа продовжує готуватись, через що страви згорають/википають; - вона втратила навички телефонувати будь-кому за допомогою мобільного телефону або прийняти мобільний дзвінок, через що не може викликати екстрені служби в разі потреби. За свого життя ОСОБА_4 фактично опікувався ОСОБА_2 в силу своїх можливостей, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Смерть ОСОБА_4 призвела до суттєвих труднощів у житті ОСОБА_2 , хвороба якої набула складнішої форми. Заявник обґрунтовано вважає, що виконувані ОСОБА_2 дії вказують на те, що вона не може їх контролювати і не розуміє їхнє значення. 13.03.2025 ОСОБА_2 лікарями КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було встановлено діагноз «F03» - «неуточнена деменція» згідно Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я (відомої як ICD-10 або МКХ-10), що підтверджується довідкою № 061/32-802 від 25.03.2025. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.2016 за № 736 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги при деменції» затверджено Уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної медичної допомоги "Деменція" (далі - Протокол). Згідно опису в Протоколі, деменція є прогресуючим і в певній мірі незворотнім клінічним синдромом, який характеризується значним ураженням психічних функцій. Хоча багато людей з деменцією зберігають позитивні риси особистості та особистісні якості, але в міру погіршення стану вони можуть відчувати деякі або всі перелічені нижче проблеми: втрату пам`яті, зниження швидкісних характеристик та продуктивності мислення, погіршення мови, порушення орієнтації, зміни особистості, труднощі в повсякденній діяльності, нехтування власними потребами, некогнітивні прояви (наприклад, апатія, депресія або психоз) і нехарактерну поведінку (наприклад, агресія, порушення сну або розгальмована статева поведінка, хоча останнє не є типовою рисою деменції). У більшості розвинених країн пацієнтами опікуються не тільки медичні працівники, а й соціальні служби. При цьому деменція зумовлює комплекс потреб і, особливо на більш пізніх етапах, високий рівень залежності і захворюваності. Ці потреби пацієнтів у догляді часто кидають виклик навичкам і здібностям осіб, які здійснюють догляд, і співробітникам служб соціальної допомоги. У міру погіршення стану люди з деменцією можуть поставити перед особами, які здійснюють догляд, і співробітниками служби соціальної допомоги складні проблеми, включаючи агресивну поведінку, неспокійний стан і безцільне ходіння, труднощі з прийомом їжі, нетримання, маячні ідеї і галюцинації, а також труднощі з переміщенням, які можуть призвести до падінь і переломів. Вплив деменції на людину зазвичай супроводжується особистими обставинами, такими як зміна фінансового статусу і місця проживання або втрата близьких людей. Заявник вважає, що стан психічного здоров`я ОСОБА_2 є незадовільним. У зв`язку з розладом психіки ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує встановлення над нею опіки. Заявник вважає, що у даній справі необхідно призначити судово-психіатричну експертизу, на вирішення судової психологічної експертизи пропонує поставити наступні питання: 1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічний розлад? Якщо так, то чи є цей розлад хронічним та стійким? 2. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок наявного психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними? 3. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на її психічний розлад з являтися у судове засідання та давати пояснення по суті даної справи? Заявник вважає за можливе доручити проведення експертизи Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (; місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103) або іншій установі, яку суд вважатиме за необхідне визначити для проведення експертизи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. Провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (п. 9 ч. 1 ст.253 ЦПК України). Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, то на час її проведення провадження у справі слід зупинити. З врахуванням наведеного просив призначити судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручити експертам Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (; місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103) або іншій установі, яку суд вважатиме за необхідне визначити для проведення експертизи. На вирішення експерту поставити наступні питання: 1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічний розлад? Якщо так, то чи є цей розлад хронічним та стійким? 2. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок наявного психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними? 3. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на її психічний розлад з являтися у судове засідання та давати пояснення по суті даної справи? 4. Для проведення експертизи надати експерту матеріали справи. 5. Витребувати від Комунального некомерційного підприємства «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (; місцезнаходження: 02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 8) історію хвороби, амбулаторну карту та інші медичні документи (в разі їх наявності) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . 6. Провадження по цивільній справі до проведення експертизи зупинити.

В судове засідання представник заявника з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити. Також зазначив, що оригінали медичних документів перебувають у заявника, які він надасть експерту.

Представник особи, про визнання недієздатною якої ставиться питання, в судове засідання з`явилась, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом із тим у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручення проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд може призначити експертизу для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Згідно із ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психіатричний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судову-психіатричну експертизу.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III, судово-психіатрична експертиза в цивільних справах призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, має бути визначено судом у судовому засіданні, як це передбачено ч. ч. 1-4 ст. 103 ЦПК України.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року

№ 4038-XII, виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-психіатричних експертиз.

Тому проведення відповідної амбулаторної судово-психіатричної експертизи може бути доручено експертам Державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (04080, місто Київ, вул. Кирилівська, буд. 103 а, ).

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 106 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

З урахуванням наведеного, суд вважає що клопотання про призначення експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

У випадку призначення судом експертизи, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі (п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України).

В такому разі провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

Оскільки для проведення судово-психіатричної експертизи потрібний значний проміжок часу, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, вважає за необхідне на час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 104, 108, 139, 197, 252, 253, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заявника - адвоката Палько М.О., про призначення експертизи та зупинення провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, - задовольнити.

Призначити по цивільній справі № 760/10402/25 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, судово-психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (; місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103 а), попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експерта поставити наступні запитання:

1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічний розлад? Якщо так, то чи є цей розлад хронічним та стійким?

2. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок наявного психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

3. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на її психічний розлад з являтися у судове засідання та давати пояснення по суті даної справи?

Витрати по оплаті експертизи віднести на рахунок держави.

Для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи в розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 760/10402/25.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Роз`яснити сторонам по справі наслідки ухилення від участі в експертизі, визначені нормою статті 109 ЦПК України, відповідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя І. О. Тесленко

Присяжні Ю. О. Тарко

Н. М. Лінькова