У Х В А Л А

30 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Горбенко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу),

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Горбенко І.В. звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, ухваленого у справі за позовом ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що 20 травня 2025 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу ухвалив рішення, яким стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 17 000 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, постійно приймає лікування, перебуває під наглядом лікаря, додатково працює в КП «Сансервіс», має середньомісячний дохід після оподаткування 14 784,48 грн. На його утриманні та вихованні перебувають дві неповнолітні дитини, які навчаються і потребують фінансових витрат. Також, відповідач несе сплачує комунальні витрати. Дружина відповідача не працює. ОСОБА_1 бажає виконати рішення добровільно, але сплатити одночасно суму в розмірі 20028 грн не може, оскільки не має достатніх для цього доходів. Просить суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців у сумі 1669 грн кожного місяця.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву з підстав, викладених в ній, пояснила, що у зв`язку з воєнним станом, станом здоров`я, необхідністю утримувати неповнолітніх дітей, відповідач не може виконати рішення суду, сплативши одразу всю суму, просила розстрочити стягнуті судом кошти, які відповідач буде добровільно сплачувати на користь позивача.

Відповідач підтримав заяву, просив її задовольнити.

Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу судової повістки до електронного кабінету 13.08.2025, заяв про відкладення або розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не надходило, неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого рогу від 20 травня 2025 року позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення набрало законної сили 20 червня 2025 року.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ї групи за загальним захворюванням, отримує пенсію, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.04.2016 (а.с. 77).

ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 87, 88).

Згідно з копією довідки про доходи від 12.08.2025, ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів в КП «Сансервіс» КМР і його заробітна плата становить за 6 місяців 110 180,19 грн (а.с. 90).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються.

За частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з частиною першою, третьою, четвертою, п`ятою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статті 435 ЦПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять не можливим.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що розстрочка виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Суд враховує, що представником відповідача (боржника) при обґрунтуванні підстав для розстрочення виконання рішення надано належні та допустимі доказів про існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення (незадовільний матеріальний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявність захворювання, за яким він має статус особи з інвалідністю та введення воєнного стану на території України).

Зважаючи на складні життєві обставини заявника (наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я), а також на загальновідомий факт введення воєнного стану в Україні, що беззаперечно впливає на життя та майновий стан громадян, із врахуванням того, що заявник визнає суму боргу, згідний її сплачувати, суд приходить до висновку, що такі обставини є підставою для розстрочення виконання рішення в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 17 000 грн на вісім місяців шляхом сплати щомісячних платежів у сумі 2 125 грн.

Натомість заява про розстрочення виконання рішення в частині стягнення судового збору не підлягає задоволенню, оскільки це є витратами позивача при зверненні до суду, які відшкодовано відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене суд частково задовольняє заяву про розстрочення виконання судового рішення з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 260, 268, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), в частині стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на 8 (вісім) місяців, в розмірі 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень щомісячно.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя О. В. Колочко