Справа № 183/3608/25
№ 2/183/3330/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Фролової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Сторожик А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, третя особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради, про визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивачі, в інтересах яких діє представник, адвокат Щепілов О.В., звернулись до суду із вказаним позовом у якому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 10 січня 2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стали власниками квартири, розташованої за вищевказаною адресою. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, відповідно до законодавства, що діяло на той час. Вказали, що через окупацію м. Сіверськодонецька (раніше м.Сєвєродонецьк) вимушені були переїхати. З метою реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачі звернулись до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права було відмовлено у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності на квартиру та неможливістю отримати інформацію у БТІ з тимчасово окупованої території. Тому, позивачі змушені звернутися до суду та просять задовольнити їх позов.

Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року, протокольною ухвалою, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У підготовчому засіданні, засобами поштового зв`язку позивачами подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду вказаної справи, до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності його представника та ухвалення рішення суду відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.09.2025, є дата складення повного судового рішення 06.10.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

10 січня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на підставі розпорядження від 28 грудня 1999 за № 898, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передано квартиру АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності, про що видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 .

На підставі свідоцтва про право власності на житло право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на вищезазначену квартиру зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, записано у реєстрову книгу за № 761-9.02.

Технічним паспортом на вказану квартиру також підтверджується, що власниками квартири загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м.за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивачами разом із позовною заявою до суду надано нотаріально посвідчену копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10 січня 2000 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 по теперішній час. На даний час внутрішньо переміщеними особами є: ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 25 квітня 2022 року за № 1604-, ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 22 квітня 2022 року за № 1604-, а також ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20 квітня 2022 року за № 1604-.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Гарник С.Ю. №77509241 від 27 лютого 2025 року позивачам відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю можливості здійснити запитування від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення або реєстрацію прав, оскільки архівні документи КП Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях не були вивезені на підконтрольну територію України, а територія Сіверськодонецької територіальної громадина на сьогоднішній день є окупованою РФ.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Сєвєродонецьк Луганської області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Зі змісту рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій вбачається, що державним реєстратором не встановлено наявності зареєстрованого права власності на спірну квартиру.

Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м. Сіверськодонецьк Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами 1-3 ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.364 ЦК України установлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як установлено судом, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, заявлення позовних вимог про визнання права власності на квартиру, яка належала позивачам на праві власності, набутому відповідно до закону не суперечить вищезазначеним вимогам цивільного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Позивачами право власності набуте у 2000 році. Надане свідоцтво про право власності на квартиру, технічний паспорт, посвідчені та видані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, а також ініціювати питання щодо отримання компенсації за зруйноване житло, що порушує їх права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, третя особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради, про визнання права власності на квартиру - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 ;

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_6 ;

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, , місцезнаходження: Луганська область, м.Сіверськодонецьк, бульвар Дружби Народів, буд.32;

Третя особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради, , місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. 27.

Повне судове рішення складено та підписано 06 жовтня 2025 року.

Суддя В.О. Фролова