Справа №295/5783/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

судді Зосименка О.М.,

при секретарі Хіцинській В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокапітал+», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, витребування майна,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокапітал+», ОСОБА_4 (з врахуванням збільшення позовних вимог) в якому просив суд визнати недійсними: договір комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 року, укладений між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_3 , акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року; акт приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року, договір купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року укладеного між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_4 та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб Hyundai Santafe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в.

В обґрунтування позову вказав, що в матеріалах даної справи №296/6786/23 наявний договір комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 року, який поданий ОСОБА_4 разом з позовною заявою по справі. Сторонами договору є ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_3 , предмет договору ТОВ «Автокапітал+» зобов`язується за дорученням ОСОБА_3 за комісійну плату вчинити за рахунок ОСОБА_3 від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в. за ціною узгодженими сторонами, а саме 5 000,00 грн. Проте, як зазначає позивач, даний договір він не підписував. Надалі, після укладення договору комісії, між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року. Оскільки позивач договір не підписував і не уповноважував на відчуження авто, вважає що авто має бути повернуто законному володільцю.

У відзиві на позов, відповідач вказав, що ОСОБА_3 особисто уповноважив ОСОБА_5 реалізувати належний йому легковий автомобіль Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в.. Даний автомобіль на законних підставах продано ОСОБА_3 через комісіонера та законно придбаний ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача просив відмовити в позові, вказавши, що відповідач є добросовісним набувачем авто. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 15.01.2022 року ТОВ «Автокапітал+» (надалі - Комісіонер) та ОСОБА_3 (надалі - Комітент) було укладено договір комісії №7990/12/1/004744 за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або кілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , за ціною 5 000 грн. (п.1.1. договору комісії).

15.01.2022 р. складено акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року та акт приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року, згідно якого товариству передано автомобіль Hyundai Santafe № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в. (а.с. 13,14).

28.04.2022 року між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 за умовами якого товариство відчужило на користь ОСОБА_4 автомобіль Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , який зареєстрований за комітентом за договором комісії, за ціною 5 000 грн. (п.1.1 договору купівлі продажу).

Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС від 12.04.2024 року № 31/967А3-10301-2024 щодо надання інформації про власника транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в. актуальним власником авто є ОСОБА_3 . (а.с. 17).

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що не підписував договір комісії та акти з ТОВ «Автокапітал+».

Одночасно представником позивача подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої просив поставити питання: чи виконаний підпис, який містяться в договорі комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 ОСОБА_3 чи іншою особою? Чи виконаний підпис, який містяться в акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року особисто ОСОБА_3 чи іншою особою? Чи виконаний підпис, який містяться акті приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року особисто ОСОБА_3 чи іншою особою? Для проведення судової почеркознавчої експертизи необхідно оригінали договору комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 та актів.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.04.2024 р. з метою призначення судової почеркознавчої експертизи було витребувано у ОСОБА_4 та ТОВ «Автокапітал+» оригінали наступних документів: договір комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 року; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року; акт приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2025 р у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, яку повернуто без виконання, зокрема, і через відсутність оригіналу договору комісії. Відповідачі у справі оригінали документів для проведення почеркознавчої експертизи суду не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Разом з тим, предметом позову є визнання недійсними договору комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 року, договору купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року укладеного між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_4 та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб Hyundai Santafe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в., визнання недійсними акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року та акту приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року.

В частині позовних вимог про визнання недійсним акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 року та акту приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022 року слід відмовити, оскільки такі акти по своїй суті не є правочинами і можуть бути використані у справі лише в якості доказу виконання або невиконання зобов`язання за договором.

Як наслідок до конструкції про недійсність актів ( акту технічного стану, акту приймання передачі) положення ЦК України та інших законів про правочини, зокрема й норми § 2 "Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону" глави 16 ЦК України, не можуть бути застосовані (правова позиція Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року в справі № 569/693/21).

Одночасно, в частині позовних вимог про визнання недійсними договору комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022 року, договору купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року також слід відмовити, оскільки належним способом захисту прав є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння.

ВС зазначив, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14).

Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Одночасно, відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

ЦК України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Згідно зі ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Статтею 388 ЦК України (в редакції на момент спірних правовідносин) встановлено право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. (правова позиція ВС у справі справа № 752/11904/17 від 20.10.2020р.).

Як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 17.06.2022 року у кримінальному провадженні №0000247 від 14.06.2022 року, позивач надав свідчення, що разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 придбавали автомобілі за кордоном, здійснювали доставку і здійснювали продаж. У період з листопада по грудень 2021 року позивач замовив 6 авто, які знайшов для придбання ОСОБА_5 , зокрема і автомобіль Hyundai Santafe, білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в. Приблизно через два місяці після оплати авто доставлялися до м. Житомира, які ставилися біля будинку ОСОБА_5 .

Станом на 24.02.2024 року усі 6 авто перебували у ОСОБА_5 , як зазачає позивач він йому довіряв та з лютого по травень 2022 року ОСОБА_5 телефонував та постійно повідомляв, що він працює над продажем авто.

У травні позивач дізнався, що деякі авто були переоформлені, а два авто серед яких автомобіль Hyundai Santafe, білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в. невідомо де їх місце знаходження. (т. 1 а.с. 35).

Отже, встановивши зі свідчень позивача, що спірне авто було придбано з метою подальшого продажу і не перебувало у позивача після оформлення права власності, а було у ОСОБА_5 з волі позивача та позивачем не надано належних доказів, що авто було викрадене у цієї особи, , чи було нею загублено, або вибуло з його володіння не з його волі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування автомобіля у добросовісного набувача на користь позивача, тому слід відмовити в частині позовних вимог про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб Hyundai Santafe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 330, 387, 388 ЦК України,.ст. 259 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 02.10.2025 року.

Суддя О.М. Зосименко