ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5793/24 Номер провадження 22-ц/814/2295/25Головуючий у 1-й інстанції Пилипчук М.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кузьмич Наталія Олександрівна, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що батько позивача та чоловік ОСОБА_2 (матері позивача) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 . Спадкову справу після смерті ОСОБА_2 відкрито за заявою позивача. 23 квітня 2024 року та 24 квітня 2024 року приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. видала на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, 2/3 частини квартири та автомобіль.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося неоформлене спадкове майно гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , забудовником якого був її чоловік - ОСОБА_3 . Для оформлення спадщини на вказаний гараж позивач не надала нотаріусу документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 на це майно. Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. відмовила позивачу в оформленні права власності на спірний гараж, який належав ОСОБА_3 , спадщину після якого прийняла дружина ОСОБА_2 , проте до смерті не оформила права на все спадкове майно.

Позивач як спадкоємець, яка не має правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді гаража, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса, змушена звернутися до суду з позовом про визнання права забудовника на гараж у порядку спадкування за законом з подальшою здачею його в експлуатацію та реєстрацією права власності.

Належність ОСОБА_3 спірного гаража підтверджується витягом з рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 26 червня 1996 року № 140 «Про надання та вилучення земельних ділянок для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та розміщення торгових павільйонів і кіосків».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертне бюро «Рідний дім» (далі - ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім») 17 липня 2024 року на замовлення позивача виготовило технічний паспорт на вказаний гараж. Крім того, зазначений об`єкт нерухомості внесено до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Під час проведення будівельних робіт з будівництва гаража ОСОБА_3 (батько позивача) дотримався архітектурних, будівельних, санітарних та екологічних норм, з початку будівництва до його завершення жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Земельна ділянка використана за її призначенням, проте не приватизована.

Рішенням Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17 жовтня 2024 року надано позивачу строком на три роки право користування чужою земельною ділянкою, площею 0,0024 га, для забудови на умовах суперфіцію на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:008:0136, яка перебуває у власності Лубенської територіальної громади; 31 жовтня 2024 року між власником та позивачем укладено договір суперфіцію.

Вказаний гараж спадкодавець побудував у 1997 році та протягом всього часу вказане нежитлове приміщення використовувалося сім`єю позивача за призначенням для зберігання автомобіля. Оскільки ОСОБА_3 не оформив належним чином свою нерухомість, не здав в експлуатацію вказаний гараж, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Для подальшого прийняття об`єкта в експлуатацію позивач зверталася до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, проте їй відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для визнання права забудовника в порядку спадкування.

ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» 16 липня 2024 року на замовлення позивача виготовлено звіт про проведення технічного обстеження зазначеного гаража, встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації.

ОСОБА_3 здійснив будівництво гаража на відведеній йому земельній ділянці відповідного цільового призначення, мав право на подання декларації про готовність об`єкта будівництва (гаража) для подальшого введення об`єкта в експлуатацію, проте помер, не скориставшись своїм правом.

Перед початком будівництва гаража будівельний паспорт не виготовлявся, проте було рішення про дозвіл на забудову (рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 26 червня 1996 року № 140). Будівництво об`єкта нерухомості було завершено, проте гараж не здано в експлуатацію, тому у судовому порядку за позивачем підлягає встановленню право забудовника в порядку спадкування з подальшою здачею у експлуатацію та реєстрацією права власності.

Оскільки за життя батько позивача мав право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом гаража, проте на день смерті не ввів його в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, його спадкоємець - дружина ОСОБА_2 також не оформила спадкових прав на це майно, то його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте не оформила своїх спадкових прав, право забудовника на гараж літ. «А1», загальною площею 19 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3300749.5001434.20240717.25.0000.89, з правом здачі його в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.

Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохала суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення місцевого суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення.

Позивач наголошує, що її батько здійснив будівництво спірного гаража на підставі виданих йому дозвільних документів рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 26 червня 1996 року № 140 «Про надання та вилучення земельних ділянок для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та розміщення торгових павільйонів і кіосків», що свідчить про відсутність підстав вважати його самочинним.

Оскільки за життя батько позивача та подальший його спадкоємець мати позивача, мав право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті не ввів його в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, то, на дамку позивача, його право та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Зауважено, що місцевим судом наголошено на можливості позивача звернутися до суду з позовом про визнання за нею майнових прав забудовника, що й було здійснено останньою, однак у задоволенні таких же вимог судом і було відмовлено.

Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин органи місцевого самоврядування не вимагали від забудовників гаражів виготовлення будівельних паспортів та проектної документації.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ЦПК України до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмич Н.О., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та прохала їх задовольнити з наведених у ній підстав.

Начальник відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області у поданому до суду клопотанні прохав суд, зокрема розгляд справи здійснювати за їх відсутності; проти задоволення позову не заперечував.

Інші учасники справи, будучи належим чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 14 листопада 1971 року перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб від 14 листопада 1971 року серії НОМЕР_1 ).

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 лютого 1986 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 7 рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради народних депутатів від 26 червня 1996 року № 140 «Про надання та вилучення земельних ділянок для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та розміщення торгівельних павільйонів і кіосків» надано земельні ділянки згідно з поданими заявами для будівництва гаражів в установлений строк до 01 липня 1997 року: ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 (учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, мешканець квартири АДРЕСА_3 , автомобіль М-408, державний номер НОМЕР_3 ).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 31 січня 2012 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державний нотаріус Другої лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області Тищенко І.В. 17 листопада 2012 року видала ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку, площею 0,0613 га, що знаходиться на АДРЕСА_4 , кадастровий номер :05:095:0168; автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_5 (зареєстровано у реєстрі за № 2-3901, № 2-3906).

Після укладення 24 жовтня 2019 року шлюбу позивач ( ОСОБА_5 ) змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (свідоцтво про шлюб від 24 жовтня 2019 року серії НОМЕР_6 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 02 квітня 2021 року серії НОМЕР_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 16 вересня 2021 року № 66450211 приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. 16 вересня 2021 року завела спадкову справу після смерті ОСОБА_2 .

Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. 23 квітня 2024 року видала ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на: 2/3 часток квартири АДРЕСА_5 , земельну ділянку, площею 3,684 га, кадастровий номер якої :00:020:0049, шо знаходиться на території Мусіївської сільської ради Лубенського (раніше Хорольського) району Полтавської області, автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_5 (зареєстровано в реєстрі за № 804, № 806, № 830).

Крім того, приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. 08 липня 2024 року видала ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,1556 га, кадастровий номер якої :00:020:0050, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Лубенського (раніше Хорольського) району Полтавської області (зареєстровано в реєстрі за № 1571).

Постановою приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В. від 04 листопада 2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , на спадковий гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

За змістом довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 24 жовтня 2024 року № 2177 станом на 29 грудня 2012 року гараж на вул. Монастирській (попередня назва вул. Карла Маркса) в указаному підприємстві за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Рішенням Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17 жовтня 2024 року надано ОСОБА_1 строком на три роки право користування чужою земельною ділянкою для забудови на умовах суперфіцію на вул. Монастирській у м. Лубни, кадастровий номер :06:008:0136, площею 0,0024 га, яка перебуває у власності Лубенської територіальної громади Полтавської області (без вилучення та зміни цільового призначення), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області та ОСОБА_1 31 жовтня 2024 року уклали договір суперфіцію, предметом якого є земельна ділянка на вул. Монастирській у м. Лубни, площею 0,0024 га, кадастровий номер :06:008:0136, яка перебуває у власності Лубенської територіальної громади Полтавської області (без вилучення та зміни цільового призначення). Договір укладено на три роки. Право забудови вказаної земельної ділянки (суперфіцій) зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 04 листопада 2024 року за № 57452887.

13 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області із зверненням, в якому просила ввести в експлуатацію гараж на вул. Монастирській у м. Лубни.

Листом відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 04 грудня 2024 року № 11-22/196 відмовив ОСОБА_1 у введенні в експлуатацію спірного гаража, оскільки цей гараж не підпадає під будівельну амністію, так як розташований окремо, не при садибному чи дачному будинку.

ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» на замовлення ОСОБА_1 16 липня 2024 року виготовило технічний паспорт на гараж на АДРЕСА_1 (дата формування документа 17 липня 2024 року). За змістом технічного паспорта площа земельної ділянки: загальна - 24 кв.м, забудована - 23,8 кв.м; загальна площа гаража 19,00 кв.м; гараж: 1997 року побудови, фундамент - бетон, стіни - цегла, покрівля - метал, перекриття - з/бетонні плити, підлога - бетон, електрика - так, висота - 2,8 м, площа основна (забудови) - 23,8 кв.м, об`єм - 67 куб.м.

Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 17 липня 2024 року гараж на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 01.3300749.5001434.20240717.25.0000.89) має загальну площу приміщень 19 кв.м, кількість поверхів - 1, площа забудови - 23,8 кв.м, об`єм - 67 куб.м, електропостачання та освітлення - так, тип фундаменту - стрічковий (бетон), стіни зовнішні - цегляні, перекриття - залізобетонні плити, підлога - бетон, тип покрівлі - металева.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, складеного 17 липня 2024 року ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім», встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації гаража на вул. Монастирській у м. Лубни.

У звіті про оцінку майна, складеного ТОВ «Альбатрос», оцінювач вважає, що ринкова вартість об`єкту оцінки (гаража на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , загальною площею 19 кв.м) станом на 09 листопада 2024 року з округленням складає 75100,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17).

Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Таким чином, для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки.

Згідно пункту 3.13. Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених Наказом Мінбудархітектури України від 10 серпня 1993 року №136, індивідуальним забудовникам житлових будинків, господарських та побутових споруд дозволи на виконання будівельних робіт надаються на підставі заяви забудовника документа, що посвідчує право на землекористування, погодження спорудження будівель відповідною Радою народних депутатів або виконавчим органом, проектної документації, погодженої місцевими органами у справах містобудування і архітектури, а також підписи виконавця робіт і наказу про його призначення, якщо будівництво здійснюється підрядним способом.

Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Держбуду України 05 грудня 2000 року № 273, затверджено перелік будівельних робіт на які не вимагається дозвіл: поточний ремонт будівель та споруд без зміни призначення приміщень; капітальний ремонт та реконструкція повітряних лінійних електромереж ; відновлення просілого або влаштування нового мостіння навкруги будівлі з метою охорони ґрунту під фундаментами від розмивання або перезволоження ; захист мереж від електрокорозії; відновлення або улаштування нових тротуарів ; відновлення або улаштування нових прибудинкових проїзних доріг ; улаштування дитячих майданчиків, майданчиків для відпочинку людей, озеленення прибудинкової території. Будівництво спортивних майданчиків у дворах, а також у межах мікрорайонів; улаштування декоративної огорожі висотою до 1 метра навколо майданчиків літніх кафе (літні майданчики для торгівлі і обслуговування населення без навісів) ; тимчасові будівлі та споруди, зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів; проведення робіт, пов`язаних із ліквідацією аварій (обрушень) та відновленням функціонування об`єктів для забезпечення життєдіяльності населення при надзвичайних ситуаціях (розділ 4).

На підтвердження законності дій батька щодо побудови спірного гаража, позивачем до суду було подано рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради народних депутатів від 26 червня 1996 року № 140 «Про надання та вилучення земельних ділянок для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та розміщення торгівельних павільйонів і кіосків», згідно пункту 7 якого надано земельні ділянки згідно з поданими заявами для будівництва гаражів в установлений строк до 01 липня 1997 року: ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 (учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, мешканець квартири АДРЕСА_3 , автомобіль М-408, державний номер НОМЕР_3 ).

Доказів отримання ОСОБА_3 документів дозвільного характеру для проектування будівництва спірного гаража та виконання відповідних будівельних робіт матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що з огляду на долучений до матеріалів справи технічний паспорт спірного об`єкта, збудований ОСОБА_3 гараж є капітальною спорудою, що тісно пов`язана із земельною ділянкою, на якій вона розташована, оскільки має фундаментну основу.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом України порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2022 року по справі № 359/9695/17 наголошує на тому, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376 та 1218 ЦК, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Водночас у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво. До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов`язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин здійснення будівництва спірного гаража ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного на той час законодавства, зокрема, що останній отримав документи дозвільного характеру для проектування будівництва й виконання будівельних робіт, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані позивачем докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кузьмич Н.О., слід залишити без задоволення, а рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кузьмич Наталія Олександрівна залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко