_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3632/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернувся через систему «Електронний суд» до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № від 11.03.2021 року у розмірі 42587,63 грн. тасплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 року справу за вказаним позовом розподілено судді Гниличенко М.В.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.06.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» Варшавський К. А. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, одночасно з позовом було надано клопотання, яким просить провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином за останнім зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило. Зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, доводи позову не спростовано.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.03.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № ./а.с.6/

Даний Договір за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг,правилами, тарифами, в тому числі і з положеннями договорів та усіх додатків до них, які розміщені на офіційному сайті АТ«ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Відповідно до умов договору, АТ «ОТПБАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій,здійснених з використанням картки. На картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки,розмір якої визначається тарифами Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою по картковому рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 23000,00 грн. Однак відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі,що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 42587,63 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 23000,00 грн. та заборгованості по відсотках і комісії 19587,63 грн.

20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24. Відповідно до Розділу 1 згаданого Договору АТ «ОТПБАНК» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Правами Вимоги, що належали АТ «ОТП Банк», і стало кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, у тому числі і за Кредитним договором № від 11.03.2021 року./а.с.19/

До договору факторингу № 01.02-24/24 складено 2 (два) реєстри боржників: Реєстр Боржників №1 і Реєстр Боржників №2 , які є дуже об`ємними документами і стосуються прав вимоги за 15050 кредитними договорами.. Таким чином, на підтвердження позову позивачем надано копію першої і останньої сторінки відповідних реєстрів боржників і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості ОСОБА_1 за договором № від 11.03.2021 року.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Кредитним договором по відношенню до відповідача.

Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № від 11.03.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» складає: - заборгованості по тілу кредиту 23000,00 грн. та заборгованості по відсотках і комісії 19587,63 грн., всього 42587,63 грн. /а.с.11/

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, стороною відповідача не спростований, як і не надано суду доказів на підтвердження належного виконання умов договору та сплати коштів.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України, в редакції станом на момент укладення договорів, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічногозасобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При вирішенні спору суд приймає до уваги те, що ч.1 ст.638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов`язково повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписуючи кредитний договір, відповідач погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов`язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ст.ст. 257, 261, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився до судового засідання, відзиву на позов не надав, доводів, викладених у позові не спростовано, процесуальними правами відповідно до ст.ст.13,267 ЦПК України відповідач не скористався.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обґрунтування позову, та встановлено неналежне виконання умов укладеного між сторонами кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, та відповідачем доводи позивача не спростовано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 1050, 1054,1055,1077,1078 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за Кредитним договором № від 11.03.2021 року у розмірі 42587 / сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім/ гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) судовий збір у розмірі 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко