Справа № 727/5346/25
Провадження № 2/727/1536/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 вересня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю:

секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

представника позивача Сідлецького Д.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Іонашку В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути кошти як безпідставно набуті,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2025 року Квартирно експлуатаційний відділ м.Чернівці звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати відповідача повернути на рахунок позивача грошові кошти в сумі 132 477,90 грн., а також стягнути з нього судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Позов обґрунтовано тим, що грошова компенсація відповідно до постанови КМУ від 02.09.2015 року № 728 позивачу підполковнику у відставці ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення була виплачена в сумі 529 911,60 грн. з розрахунку, що членами його сім`ї є він, його дружина, їх син та донька, тоді як остання на момент виплати цієї компенсації в 2016 році вже протягом 15 років постійно проживала та працювала окремо від своїх батьків у місті Київі. Таким чином, позивачу слід було виплатити 428 887, 95 грн., отже грошові кошти в сумі 132 477,90 грн. підлягають поверненню як набуті без відповідної правової підстави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

01 серпня 2025 року представник відповідача - адвокат Іонашку В.Д. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач повідомляв житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 про місце проживання та реєстрацію доньки в м. Києв, а тому в його діях відсутні ознаки недобросовісності, документальних відомостей на предмет підтвердження рахункової помилки зі своєї сторони позивач також не надав, відтак виплачені суми грошових коштів не підлягають поверненню, оскільки не є безпідставно набутими в розумінні ст.1212 ЦК України.

05.08.2025 року представником позивача адвокатом Іонашку В.Д. також направлено до суду письмове клопотання про застосування позовної давності до заявлених позивачем вимог та відмову в їх задоволенні в зв`язку з її спливом, оскільки позивачу про факт надмірно виплаченої ОСОБА_1 суми компенсації стало відомо ще в 2019 році після його виявлення під час проведення перевірки Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту з питань відповідності окремих питань діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці.

В судовому засіданні представник Квартирного експлуатаційного відділу міста Чернівці позовні вимоги підтримав та просив їх повністю задовольнити, оскільки виплата грошової компенсації за належне для отримання жилого приміщення відповідачу в сумі 529 911,60 грн. призвела до втрат на суму 132 477,90 грн. внаслідок врахування його доньки як члена сім`ї.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Іонашку В.Д. в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з настуних встановлених судом фактичних обставин та відповідних їм правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.11.2016 року підполковником у відставці ОСОБА_1 була подана заява до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про отримання компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення (а.с.29).

Як вбачається із довідки про перевірку житлових умов від 21 листопада 2016 року житловою комісією перевірено житлові умови полковника запасу ОСОБА_1 та встановлено склад його сім`ї з чотирьох осіб: ОСОБА_1 (заявник), дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 (а.с. 27).

З довідки - виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 07.11.2016 року №949 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано четверо чоловік : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( а.с.28).

Відповідно до витягу з протоколу від 16.11.2016 № 9 засідання житлової комісії Чернівецького гарнізону згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 ОСОБА_1 зараховано в списки осіб на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення зі складом сім`ї чотири особи (а.с.30 зворот).

27.12.2016 року ОСОБА_1 подано заяву начальнику КЕВ міста Чернівці, в якій він повідомив , що на його рахунок, який відкритий в АТ Ощадбанк, надійшли кошти грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення у сумі 529 911,60 грн. Зазначене також підтверджується платіжним дорученням від 23.12.2016 № 21 (а.с.36 зворот).

Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.12.2016 № 22 ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи знято з квартирного обліку при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до п. 1-1 ст. 40 Житлового кодексу України та п. 4.15 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (зі змінами) (а.с.36).

Відповідно до довідки 24.06.2016 № 56 Дитячої музичної школи № 27 м. Києва, викладач ДМШ № 27 з 01.09.2001 року ОСОБА_3 не перебуває на квартирному обліку за місцем роботи та житлом не забезпечена ( а.с.37).

Із аудиторського звіту за результатами аудиту відповідності окремих питань діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці за період з 01 січня 2015 року до 31 березня 2019 року №234/5/70 від 21 жовтня 2019 року вбачається, що під час перевірки було встановлено ризик щодо законності виплати грошової компенсації ОСОБА_1 на підставі рішення житлової комісії з розрахунку на доньку в сумі 132 477,90 грн., яка за наявними документами виїхала на постійне місце проживання до іншого населеного пункту , однак житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обставини до уваги не взяла та прийняла рішення про виплату грошової компенсації на всіх чотирьох членів його сім`ї, керуючись при визначенні її складу лише фактом спільної реєстрації громадян, а не їх спільним проживанням (а.с.а.с.18 -19)

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати відповідача повернути кошти на підставі ч.1 та ч.2 ст.1212 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та/або недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).

Суду на надано жодних доказів на підтвердження того, що надмірна виплата відповідачу коштів відбулась з його вини, або що він надав якісь неправдиві відомості, які впливали на виплату коштів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Основними нормативними актами, якими регулюється виплата грошової компенсації за належне для отримання житло військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби в запас або відставку та членам їх сімей є: Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затверджена Наказом Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція); Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 728 (далі Порядок № 728); Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок № 1081).

Пукт 1 Розділу І Інструкції визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: в тому числі надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця);

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Згідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії.

До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.

У п. 7. Розділу ІІ Інструкції, житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:зокрема,надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

Згідно п. 1. Розділу VIIІ Інструкції, військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення. Відповідно до п. 4. Розділу VIIІ Інструкції, житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.

П. 5. Розділу VIIІ Інструкції визначає, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації. Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації. Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей. Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Згідно п. 6 Розділу VIIІ Інструкції, на підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині, разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, окремо на кожного військовослужбовця. За наявності у військовослужбовців та членів їх сімей права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв.м. Відповідно до п 7. Розділу VIIІ Інструкції, список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Згідно до п 8. Розділу VIIІ Інструкції, для розгляду Комісією з контролю Списків виплати грошової компенсації на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій)

За результатами розгляду Списків виплати грошової компенсації Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження виплати грошової компенсації; відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

П 9. Розділу VIIІ Інструкції, визначено що ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Списки виплати грошової компенсації в Збройних Силах України та після затвердження Міністром оборони України направляє їх до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцям на їх особистий рахунок у банківській установі.

Військова частина, військовий комісаріат, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району інформує військовослужбовців та членів їх сімей щодо готовності до виплати грошової компенсації та її розміру. Про виплату грошової компенсації КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом трьох робочих днів письмово повідомляє житлову комісію військової частини, яка на найближчому засіданні приймає рішення про зняття військовослужбовця з обліку. Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для видання наказу командира військової частини про отримання військовослужбовцем грошової компенсації та зняття з обліку.

Згідно з п. 2 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, дія цього Порядку поширюється на: військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей; осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей; сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла (п. 3 Порядку).

У п. 11. Порядку № 728, визначено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: зокрема рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї та інші документи.

Відповідно п.12 цього ж порядку житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Як вже зазначалося вище, відповідно до витягу з протоколу від 16.11.2016 № 9 засідання житлової комісії Чернівецького гарнізону згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 ОСОБА_1 зараховано в списки осіб на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення зі складом сім`ї чотири особи та погоджено надання йому такої компенсації (а.с.30, 31 зворот).

Згідно з протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 07.12.2016 № 314, відповідно до Положення про комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 08.07.2010 № 354 Про організацію роботи комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (зі змінами) комісією здійснено перевірку дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби в запас (відставку), що перебувають на квартирному обліку в Чернівецькому гарнізоні. Додатком до цього протоколу є список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку в Чернівецькому гарнізоні, в якому серед інших таких осіб зазначено підполковника запасу ОСОБА_1 , погоджена сума належної йому для виплати грошової компенсації з її розрахунку на чотирьох осіб становить 529 911,60 грн. (а.с.а.с. 31,32).

При цьому слід зазначити, що відповідні зміни у вищезазначені рішення комісій не вносились та такі рішення не скасовані.

За таких обставин доводи, наведені в аудиторському звіті за результатами аудиту відповідності окремих питань діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці за період з 01 січня 2015 року до 31 березня 2019 року №234/5/70 від 21 жовтня 2019 року щодо прийняття рішення житловою комісією про виплату відповідачу грошової компенсації на всіх чотирьох членів його сім`ї, керуючись при визначенні її складу лише фактом спільної реєстрації громадян, а не їх спільним проживанням не можуть вважатися законною підставою для повернення коштів, які були перераховані ОСОБА_1 у якості компенсації за належне для отримання жиле приміщення, оскільки на момент ухвалення відповідного рішення житлової комісії не було жодного заперечення щодо відсутності доньки відповідача за місцем реєстрації та проживання її в іншому місці.При цьому, як пояснив у судовому засіданні представник позивача , довідку від 24.06.2016 N?56 Дитячої музичної школи N?27 відповідачем було надано житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже цей документ був предметом вивчення комісій, її було враховано під час прийняття рішення щодо виплати відповідачу компенсації щодо фактичного складу його родини, яка перебувала на квартирному обліку та потребувала отримання такого житла.

Конституційний Суд 22 червня 2022 року ухвалив рішення у справі № 5-р(ІІ)/2022, згідно з яким громадян не зніматимуть з квартирного обліку у разі зміни їхнього місця проживання.

Розглядаючи вказану справу, КС дійшов висновку, що гарантоване статтею 47 Конституції право на житло випливає з права кожного на достатній життєвий рівень, оскільки житлом можуть бути визнані лише такі умови для проживання людини, які забезпечують для неї можливість перебувати в безпеці, спокої та гідності.

Згідно з цим рішенням, реалізація права на житло має ключове значення не лише для реалізації інших економічних та соціальних прав людини, а й для ефективного здійснення кожним прав і свобод особистого й політичного характеру.

Суд наголосив на особливо тісному зв`язку, що існує між гарантованими Конституцією правом на житло, з одного боку, і свободою пересування й вільного вибору місця проживання - з другого.

Водночас, установивши, що однією з підстав для зняття громадянина з обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов, є його виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, законодавець обумовив наявність зв`язку між реалізацією права на житло в населеному пункті, у якому він перебував на обліку, та дотриманням критерію „постійне місце проживання, а також запровадив різне правове регулювання щодо двох категорій осіб: тих із них, які виїхали на інше постійне місце проживання з населеного пункту, у якому вони перебували на обліку таких, хто потребує поліпшення житлових умов, і тих, які не змінювали місця постійного проживання. Відмінність, яка виражається в накладенні обмежень на осіб першої категорії, не може бути визнана об`єктивно виправданою, а відтак є дискримінаційною", - наголошує КСУ.

Таким чином, позивачем не доведено, що ОСОБА_1 , маючи статус підполковника у відставці, на якого розповсюджуються встановлені Законом пільги та соціальні гарантії, подаючи заяву та відповідні документи для отримання грошової компенсації за належне жиле приміщення в порядку, передбаченому Постановою КМ № 728 від 02.09.2015, діяв недобросовісно чи незаконно при отриманні відповідної компенсації, згоду на виплату якої надав державний орган в особі позивача, перевіривши при цьому надані ним документи та погодивши її суму в розмірі 529 911,60 грн., і відповідальності за такі дії позивача відповідач не несе.

Отже, не має підстав вважати, що кошти в сумі 132 477,90 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави. Інше було б припущенням з боку суду, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, а також необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права особи, суд дійшов висновку, що примусове повернення відповідачем наданої державою грошової компенсації є несправедливим та може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря, а в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у позові суд відмовляє в зв`язку з його необґрунтованістю, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності до уваги не беруться.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі залишення позову без задоволення не стягується з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст.4,5,10, 12,13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити повністю у позові Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути кошти як безпідставно набуті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.10.2025 року.

Суддя М.Є. Бойко