Справа №:755/389/24
Провадження №: 2/755/852/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. , що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус КМНО Шкода О.М. про скасування державної реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та витребування нерухомого майна з чужого незаконного,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус КМНО Шкода О.М. про скасування державної реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та витребування нерухомого майна з чужого незаконного.

До суду відповідачем подана заява про відвід судді Яровенко Н.О., яка обґрунтована наступним. Так, 25 червня 2025 року в ході судового розгляду вказаної справи, відповідачем ОСОБА_1 в діях головуючого судді по даній справі було виявлено ряд грубих фундаментальних процесуальних порушень, які можуть призвести до прийняття незаконного рішення. По-перше, 12 січня 2024 року у межах вказаного цивільного провадження Дніпровським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про встановлення позивачеві строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків три дні з дня вручення ухвали. 18 січня 2024 року копію вищевказаної ухвали судом було надіслано на офіційну електронну адресу представника позивачів адвоката Оніщука М.А. 18 січня 2024 року, копію вищевказаної ухвали судом було повторно надіслано на офіційну електронну адресу представника позивачів адвоката Оніщука М.А. Таким чином, днем вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху слід вважати 18.01.2024 року. Поряд з цим, останнім (третім) днем на усунення недоліків, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва є 21.01.2024 року. За таких обставин, доходимо до обґрунтованого висновку про те, що станом, на 22.01.2024 року у позивачів по справі сплинув строк на усунення недоліків, а позовна заява вважається неподаною. Натомість, 26 січня 2024 року представником позивачів адвокатом Онищуком М.А. через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку та витребування доказів. За таких обставин позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав: позивачі не виконали своєчасно (і взагалі) обов`язки, визначені в ухвалі Дніпровського районного суду від 12.01.2024 року про залишення позовної заяви без руху; представником позивачів було пропущено процесуальний строк, встановлений судом, а заяву про його поновлення було подано у поза процесуальний спосіб; судом не приймалося рішення про визнання причин пропуску позивачами процесуального строку поважними та про його поновлення; за таких обставин позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачам; судом було безпідставно відкрито провадження по даній справі. По-друге, 26 березня 2025 року по вказаній справі було призначено судове засідання. Інтереси відповідача-2, ОСОБА_1 у вказаному судовому засіданні представляла адвокат Ромашевська О.В. У протоколі судового засідання від 26.03.2025 року зафіксовано факт неявки обох позивачів та їхніх представників, а також факт відсутності будь-яких заяв від позивачів з поясненням причин їхньої відсутності. 29 квітня 2025 року мало відбутися наступне судове засідання по даній справі. Відповідачем ОСОБА_1 за добу до вказаного судового засідання через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва було подано ряд письмових клопотань, кожне з яких ОСОБА_1 просив суд розглядати в судовому засіданні у його відсутність. Однак, прибувши до приміщення Дніпровського районного суду після вказаного судового засідання, секретар судового засідання судді Яровенко Н.О. повідомила, що вказане судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою позивачів та їхніх представників. Поряд з цим, на запитання адвоката Дяченка В.В., чи подавалися будь-які заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 29.04.2025 року, остання повідомила, що не подавалися. За таких обставин, констатуємо, що позивачі допустили повторну неявку в судове засідання без поважних причин, про що свідчить протокол судового засідання від 26.03.2025 року, відсутність у матеріалах справи будь-яких заяв позивачів на обґрунтування поважності причин їхньої відсутності та відсутність будь-яких заяв з обґрунтуванням поважності причин їхньої відсутності у наступному судовому засіданні, яке мало відбутися 29.04.2025 року. Факт належного повідомлення позивачів стосовно дати судового засідання, призначеного на 29.04.2025 року підтверджується особистим підписом представника позивачів у розписці від 26.03.2025 року. По-четверте, 25.06.2025 року після закінчення чергового засідання, секретарем судового засідання було заповнено розписку із датою наступного судового засідання, а саме: 05.07.2025 року на 11 -00, в той час, як судове засідання по даній справі відбулося 05.08.2025 року. Поряд із цим , у судових повістках про виклик до суду, які містяться в матеріалах даної цивільної справи зазначено іншу дату судового засідання 05.08.2025 року. Вважає, що таким чином його було навмисно введено в оману, щоб він не був обізнаний про дійсну дату та час судового засідання. Заявник вважає, що причиною упередженого ставлення головуючого по справі є, вкрай, неприязні стосунки, які склалися між заявником, як адвокатом (представником) у ході здійснення ним своїх професійних обов`язків (які сформувалися у ході його участі в інших судових процесах протягом багатьох років) під головуванням судді - Яровенко Н.О. Заявник переконаний, що такий досвідчений суддя, як головуючий по справі, суддя Яровенко Н.О., обізнана про вимоги діючого ЦПК України і не могла припуститися декількох фундаментальних процесуальних порушень у одному судовому процесі, тому вважає, що в даному випадку має місце умисна упередженість при розгляді даної справи. Поряд з цим, в даному випадку заявник самостійно захищає свої власні майнові інтереси, які для нього становлять дуже суттєву важливість.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10.12.2009 у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки фактично відповідачем заявлено відвід судді з причин незгоди з процесуальними рішеннями суду.

Крім того, підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб`єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004 (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02))

З огляду на приписи ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді слід передати для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. , що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус КМНО Шкода О.М. про скасування державної реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та витребування нерухомого майна з чужого незаконного необґрунтованою.

Передати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. , що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус КМНО Шкода О.М. про скасування державної реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та витребування нерухомого майна з чужого незаконного для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.О.Яровенко