АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року

м. Чернівці

справа № 719/441/25

провадження № 22-ц/822/790/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє Мельник Вероніка Сергіївна, на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17 липня 2025 року

головуюча в суді першої інстанції суддя Вербіцька М. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 .

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у розмірі 65 438 гривень 50 копійок, з яких: 14 500 заборгованість за кредитом; 48 763 гривні 50 копійок заборгованість за процентами; 2 175 гривень заборгованість за комісією.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 липня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1419-4566, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредит у розмірі 14 500 гривень строком на 300 календарних днів. Базовий період складає 14 календарних днів, перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Період кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору, з кінцевим терміном повернення 04 травня 2025 року.

Вказує, що відповідно до умов договору позичальниці надано кредит у розмірі 14 500 гривень.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, натомість відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату звернення із цим позовом за ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 65 438 гривень 50 копійок, чим порушуються права та інтереси ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17 липня 2025 року позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у сумі 50 170 гривень, з яких: 14 500 гривень тіло кредиту; 33 495 гривень проценти за користування кредитом, 2 175 гривень комісія.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір в установленому законом порядку відповідачка ОСОБА_1 не оспорювала та не визнавала недійсним.

Частково задовольняючи позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», суд вважав доведеною ту обставину, що відповідачка 09 липня 2024 року отримала кредитні кошти у розмірі 14 500 гривень на підставі укладеного із позивачем договору. Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка не погашала заборгованість ні за тілом кредиту, ні за процентами.

З урахуванням наведеного позивач довів право на стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 14 500 гривень.

В частині нарахування комісії за надання кредиту суд першої інстанції дійшов висновку, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Сторони в договорі погодили комісію за видачу кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту (пункт 4.7 договору). Тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими.

Разом з цим в частині пред`явлених позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 48 763 гривні 50 копійок суд дійшов висновку, що відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів, які укладені з 24 грудня 2023 року, не повинен перевищувати 1%.

Оскільки Кредитний договір від 09 липня 2024 року № 1419-4566 укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, а тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами та при нарахуванні процентів за користування ОСОБА_1 кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки 1% відповідно до вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд взяв до уваги, що позивач в силу принципу диспозитивності пред`явив позов у частині стягнення з відповідачки заборгованості за процентами не за повний період кредитування 300 днів, а лише за його частину 231 день.

Отже, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом строку кредитування, взятого до розрахунку позивачем 231 день, з урахуванням імперативних вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» становить 33 495,00 грн, а не 48 763 гривні 50 копійок

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17 липня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства процентів за користування кредитом у сумі 33 495 гривень скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальної суми заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у розмірі 65 438 гривень 50 копійок, з яких: 14 500 заборгованість за кредитом; 48 763 гривні 50 копійок заборгованість за процентами; 2 175 гривень заборгованість за комісією.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Акцентує увагу на тому, що відповідно до пунктів 4.6. та 10.2 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).

знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо пунктом 4.7 договору передбачено сплату комісії за видачу кредиту) та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього договору).

Проте, ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.

Отже, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.

Звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування», а саме частинами 4, 5 та 6 якими введено денну процентну ставку.

Поняття «денна процентна ставка» та «процентна ставка, встановлена договором, яка нараховується на залишок неповерненої суми кредиту», мають різну правову природу та зміст, і не повинні ототожнюватися.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка є репрезентативним показником для обрахунку витрат споживача і базується на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та у строки, визначені в договорі, процентна ставка, яка встановлена договором та нараховується на залишок не поверненої суми це ж конкретна умова договору, яка регулює порядок фактичного нарахування процентів на суму кредиту за кожен день користування кредитними коштами.

Отже, денна процентна ставка є розрахунковим показником, який враховує сукупність витрат споживача за весь строк користування кредитом, і не є окремим нарахуванням, яке здійснюється щоденно.

Станом на 09 липня 2024 року (день укладення кредитного договору № 1419-4566) законодавчо встановлено максимальний розмір денної процентної ставки 1,50%.

Пунктом 4.12 договору передбачено, що денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 1,388 процентів.

Так, відповідно до пункту 4.15. кредитного договору від 09 липня 2024 року № 1419-4566 денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

1,388 процентів = (60 378,64 / 14500,00) / 300 днів х 100%.

Отже, денна процентна ставка у розмірі 1,50%, яка передбачена пунктами 4.12 та 4.15 договору, відповідає вимогам чинного законодавства та не перевищує встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору.

За період з 09 липня 2024 року по 22 липня 2024 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою, яка становить 1,20%, що передбачено пунктом 10.2. договору за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом.

За період з 23 липня 2024 року по 20 лютого 2025 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку у розмірі 1,50%, у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості, оскільки відповідачем не було внесено жодного платежу на погашення процентів.

Суд першої інстанції помилково застосував до щоденно нарахованої заборгованості розмір денної процентної ставки у розмірі 1% за весь період строку кредитування (231 календарний день) та як наслідок позбавив позивача законного права на отримання процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного договору.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

09 липня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 уклали договір про договір про відкриття кредитної лінії № 1419-4566 продукт «НА ВСЕ» (а. с. 12-21).

Невід`ємною частиною вказаного договору є: 1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів); 2) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,2% на день; 3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,5% на день (а. с. 22-32)

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору кредитодавець зобов`язується на умовах строковості, зворотності, платності, надати позичальнику грошові кошти (кредит), а позичальник (клієнт) зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до умов вказаного договору: сума кредиту становить 14 500 гривень (пункт 4.1 договору); строк кредитування 300 днів (пункт 4.9 договору); тип процентної ставки фіксована (пункт 4.3 договору).

Відповідно до пунктів 4.2, 13 договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Кредитний договір № 1419-4566 та додатки до нього підписані ОСОБА_1 09 липня 2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 .

Грошові кошти у сумі 14 500 на виконання умов кредитного договору № 1419-4566 перераховані ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі LiqPay , що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 26 лютого 2025 року(а. с. 33-34).

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 24 лютого 2025 року складає 65 438 гривень 50 копійок, з яких: 14 500 заборгованість за кредитом; 48 763 гривні 50 копійок заборгованість за процентами; 2 175 гривень заборгованість за комісією (а. с. 35-36).

25 березня 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» листом вих. № 1419-4566/в надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень умов кредитного договору шляхом сплати заборгованості у сумі 65 438 гривень 50 копійок протягом тридцяти календарних днів (а. с. 37).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_1 правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не скористалася, а апеляційна скарга ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не містить доводів та вимог стосовно законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у сумі 16 675 гривень, з яких: 14 500 заборгованість за кредитом; 2 175 гривень заборгованість за комісією, тобто сторони з таким рішенням суду погодилися, не оскаржували його, тому рішення у відповідній частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині, що переглядається, не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами укладеного між сторонами 09 липня 2024 року кредитного договору (пункт 4.6 договору), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).

Разом з цим сторони в розділі 10 кредитного договору від 09 липня 2024 року № 1419-4566 передбачили, що до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставко

Згідно з пунктом 10.2 договору знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо пунктом 4.7 договору передбачено сплату комісії за видачу кредиту) та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього договору).

Вказаним пунктом договору також передбачені випадки припинення нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою.

Колегія суддів надаючи оцінку спірним правовідносинам виходить із наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».

Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що кредитний договір № 1419-4566 укладено 09 липня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 21 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі

№ 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.

Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5 %, в період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року (включно) 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року 1 %.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки) поширюється в тому числі і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.

При цьому колегія суддів враховує, що частинами другою та третьою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» додатково визначається, що до загальних витрат за споживчим кредитом, які враховуються при обчисленні денної процентної ставки, не включаються платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит.

З цими положеннями узгоджуються зміст підпункту 11 частини першої статті 12 та підпункту 9 частини третьої статті 9 цього ж Закону, відповідно до яких на кредитодавця покладено обов`язок до укладення договору про споживчий кредит попередити позичальника про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі щодо розміру неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит. Якщо такі умови позичальником узгоджені та сторонами укладено договір про споживчий кредит, то у змісті цього договору містяться положення, які визначають наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Разом з цим умови укладеного між сторонами кредитного договору (пункту 4.6) про нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% (стандартна процентна ставка), яка застосовується протягом всього строку дії договору, не можуть вважатися мірою відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, а тому на таку умову поширюються обмеження частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1%, починаючи з 21 серпня 2024 року.

Проте, як вбачається зі змісту договору, зокрема пункту 4.15, денна процентна ставка становить 1,388%, що не відповідає вимогам закону.

З урахуванням наведеного розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 липня 2024 року у частині нарахування процентів за користування кредитом повинен бути здійснений наступним чином:

за період з 09 липня 2024 року по 22 липня 2024 року (14 днів) 14 500 х 1,2% х 14 = 2 436 гривень;

за період з 23 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року (29 днів) 14 500 х 1,5% х 29 = 6 307 гривень 50 копійок;

за період з 21 серпня 2024 року по 24 лютого 2025 року (188 днів) 14 500 х 1% х 188 = 27 260 гривень;

А всього розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 липня 2024 року у частині нарахування процентів за користування кредитом становить 36 003 гривні 50 копійок (2 436,00 + 6 307,50 + 27 260,00).

З урахуванням вищевикладеного, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 липня 2024 року складає 52 678 гривень 50 копійок, з яких: 14 500 гривень тіло кредиту; 36 003 гривні 50 копійок проценти за користування кредитом; 2 175 гривень заборгованість за комісією.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 17 липня 2025 року, в частині що переглядається, частково ухвалено за неправильного застосування норм матеріального права, а тому слід змінити його мотивувальну частину відповідно до змісту цієї постанови.

Також підлягає зміні резолютивна частина рішення від 17 липня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості із викладенням її в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у сумі 52 678 гривень 50 копійок, з яких: 14 500 гривень тіло кредиту; 36 003 гривні 50 копійок проценти за користування кредитом; 2 175 гривень заборгованість за комісією».

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у встановленому порядку та розмірі сплачено судовий збір за подання в електронній формі позовної заяви у сумі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією від 19 травня 2025 року (а. с. 11).

За подання в електронній формі апеляційної скарги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у встановленому порядку та розмірі сплачено судовий збір у сумі 3 633 гривні 60 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією від 25 липня 2025 року.

Як вбачається з мотивувальної частини цієї постанови позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задоволено частково на 80,5% (52 606,00 / 65 438,50 х 100).

З урахуванням викладеного з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4 875 гривень 08 копійок (2 422,40 + 3 633,60) х 80,5%).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити часткового.

Змінити мотивувальну частину Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17 липня 2025 року відповідно до змісту цієї постанови.

Резолютивну частину рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17 липня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості змінити, виклавши її в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2024 року № 1419-4566 у сумі 52 678 (п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 50 копійок, з яких: 14 500 гривень тіло кредиту; 36 003 гривні 50 копійок проценти за користування кредитом; 2 175 гривень заборгованість за комісією».

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4 875 (чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень 08 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА