Справа № 464/3112/25
пр.№ 2/464/1637/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

секретаря судових засідань Сенюга М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

за участі:

представник позивача Микуш Д.М.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Микуш Дмитро Михайлович звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 травня 2025 року і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. А також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обгрунтування позовної заяви представник позивача Микуш Д.М. покликається на те, що 28 березня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Франківського району м.Львова. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.10.2014 року вищезазначений шлюб між сторонами розірвано. 27 травня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Баглай Н. Б. та зареєстрований в реєстрі за №205. Згідно п.3 даного Договору за домовленістю батьків, даним договором встановлюється обов?язок батька сплачувати щомісяця на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 досяг повноліття. ОСОБА_4 навчається у Віденському університеті та зарахований на позачергове навчання за програмою UA992840 «Підготовчий курс для навчання в університеті». Навчання є платним та потребує значних додаткових витрат, пов`язаних з його проживанням у гуртожитку, додаткового навчання німецької мови, харчуквання, одяг та інше. Усі ці витрати несе позивачка. Відповідач стабільно працює, має дохід, не має інших утримавців. У зв`язку із вищенаведеним позовну заяву ппросить задоволити.

16.06.2025 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву згідно якого, зазначив, що відповідач не заперечує той факт, що 27 травня 2021 року, між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про сплату аліментів на дитину. Згідно умов даного договору, Відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на сина у розмірі 4000 гривень. На виконання домовленостей між Позивачем та Відповідачем, зафіксованих у згаданому договорі, Відповідач належним чином виконував свій батьківський обов`язок та сплачував аліменти на сина, що не заперечується Позивачем. Більше того, Відповідач, з власної ініціативи, розуміючи потреби неповнолітнього сина, збільшив розмір аліментів та платив аліменти у розмірі 6000 гривень. Це підтверджується квитанціями, долученими до даного відзиву, за період від 25 серпня 2024 року по 24 лютого 2025 року, тобто ще до моменту досягнення сином повноліття. Відповідач категорично заперечує твердження представника Позивача про те, що «Позивач самостійно несе усі фінансові витрати щодо утримання сина». Батько, так і дідусь та бабуся, активно долучаються до фінансової підтримки ОСОБА_4 , який продовжує навчання за кордоном. Окрім цього, міжнародний благодійний фонд CARITAS оплачує проживання ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними квитанціями ERSTE BANK від 14. 03. 2025 та 02.05.2025.

24.06.2025 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_6 відповідь на відзив, згідної якої останній зазначив, що Позивачкою не заперечується той факт, що відповідачем після досягнення сина повноліття пересилає йому щомісяця по 6000 грн., однак цього явно не достатньо для належного матеріального забезпечення сина. Якщо батько турбується про свого єдиного сина, та зазначені суми є явно недостатніми. Більше того, такі суми відповідач сплачує добровільно та в будь-який момент може припинити їх виплату, а син залишиться без належного матеріального забезпечення. Водночас, визначення судом розміру аліментів, завжди буде мати зобов`язальний характер для відповідача, а для сина забезпечить відповідну фінансову стабільність.

Ухвалою суду від 09.05.2025 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить такий задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечив. Зазначив, що кожного місяця сплачує добровільно аліменти синові ОСОБА_4 .

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач добровільно сплачує аліменти та допомагає сину.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.10.2014 у справі № 464/9530/14-ц шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 - розірвано.

27.05.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено договір про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Баглай Н.Б. та згідно якого за домовленістю батьків даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати щомісяця на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000грн.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 навчається у Віденському університеті, на курсі підготовки до навчання.

З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з відповіді на запит від 11.08.2025 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахування доходу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області відповідачу ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату січень місяць - 47738,68 грн., лютий -48800грн., березень-51250 грн., квітень-49786,67 грн., травень-50521,04 грн., червень-54750 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній сину, який продовжує навчання, та така можливість у нього наявна з огляду на відсутність будь-яких доказів неможливості її надання.

Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 продовжує добровільно сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , що підтверджується долученими до матеріалів справи виписками про переказ коштів.

Разом з тим, добровільна матеріальна допомога відповідача ОСОБА_2 повнолітньому сину ОСОБА_4 , не виключає права позивача ОСОБА_1 у будь-який час звернутись до суду із заявою про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, що син відповідача ОСОБА_4 продовжує навчатися, в зв`язку з чим не може працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід, вартість навчання та проживання, а відтак потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку та отримує стабільний дохід, доказів неспроможності сплачувати аліменти відповідачем суду не надано, а тому суд, виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Крім того, аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_4 , який продовжує навчання, слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили, оскільки як встановлено судом та не заперечується стороною позивача, відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку сплачував аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , зокрема востаннє 23.09.2025 відповідач здійснив переказ коштів на суму 9000 грн., що підтверджується квитанцією №В4В3-1РР4-ХК7К-НВ51 від 23.09.2025.

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн. судового збору.

На підставі ст. ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст.10, 12 ,76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, щомісячно, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 02.10.2025.

Суддя