Справа №359/8971/25
Провадження №2/359/603/2025
15.09.2025 р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі судового засівання Кулик Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини
У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, на примусовому виконанні у Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2/416/508/13, виданий 22 березня 2013 року Лутугинським районним судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 березня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання доньки, тому у нього виникла заборгованість, яка за період з 12.03.2013 року по 31.05.2024 року становить 213046,93 гривень. ОСОБА_2 ухиляється від добровільного погашення заборгованості зі сплати аліментів. Тому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 213046,93 гривень.
14 липня 2025 року позивач через систему документообігу «Електронний суд» надіслала додаткові пояснення у яких зазначила, що сума пеня за період з березня 2023 року по 27 червень 2025 року становить 239 485,33 грн.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2024 року (а.с.48) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 04 червня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання №4643864, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги викладені у додаткових поясненнях та просила стягнути пеню у розмірі 213046,93 гривень за період з березня 2023 року по 27 червень 2025 року.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.03.2014 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини вказано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с.18).
ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.07.2024 року (а.с.23).
Рішенням Лутугинського районного суд Луганської області від 22 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.03.2013 року до повноліття дитини (а.с.15-16).

Постановою державного виконавця другого Суворовського відділу державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції Фаріною О.В. від 22.05.2013 року, відкрито виконавче провадження №38062059 з примусового виконання виконавчого листа №2/416/508/13, виданий 22.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини (а.с.17).

Станом на 31 травня 2024 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 99 362,31 грн. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості наданим Суворовським відділенням державної виконавчої служби в місті Одесі №109988 від 18.06.2024 (а.с.21-22).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Станом на 27 червня 2025 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 84439,98 грн. З вказаного розрахунку також слідує, що станом на 31 травня 2024 року розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 68239,84 грн. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості наданим Пересипським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса).

Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не надано жодного доказу на спростування вищевказаного розміру заборгованості зі сплати аліментів, а також доказу на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданого позивачем розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з 12 березня 2013 року по 31 травня 2024 року вбачається, що розмір пені становить 213046.93 грн. Однак, ознайомившись з вказаним розрахунком встановлено, що представником не було враховано положенням ч.1 ст.196 СК України.

Разом з цим, як зазначалось вище, згідно з положенням ч.1 ст.196 СК України розмір пені за прострочення сплати аліментів не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 68239,84 грн. (в розмірі 100 відсотків заборгованості з аліментів за період з 12 березня 2013 року по 31 травня 2024 року). Підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в більшому розмірі відсутні.

У додаткових поясненнях позивач просила стягнути пеню зі сплати аліментів за період до 27 червня 2025 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подані додаткові пояснення за своїми ознакам та суттю є заявою про збільшення позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Додаткові пояснення надійшли до суду 15 липня 2025 року, після першого судового засідання, крім того позивач не надав докази направлення заяви іншим учасникам справи. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити додаткові пояснення (заява про збільшення позовних вимог) без розгляду.

Тому позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 68239,84 грн.

В задоволенні позовних вимог в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст заочного рішення складено 22 вересня 2025 року.

Суддя Чирка С.С.