ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/2782/23

Провадження № 22-ц/820/1961/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в складі судді Соловйова А.В. від 26 червня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з цим позовом до відповідача вказувало, що 05.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №571026874, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 22000 грн. Договір був підписаний ОСОБА_2 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання про надання коштів виконало у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони виклали текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників №128 від 06.04.2021 року до цього договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571026874.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передав ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571026874 в сумі 85440 грн., з яких 22000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 63440 грн. заборгованість по відсотках.

Враховуючи наведене, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором і є новим кредитором, тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 85440 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26.06.2025 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 85440 грн. заборгованості та 2684 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам і не врахував, що недоведеним є укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Наданий договір №571026874 не підписаний ОСОБА_1 ні власноручно, ні електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, не надано й підписаного паспорта споживчого кредиту, а надані правила кредитування від 13.05.2021 року не діяли на час укладення договору 05.01.2021 року, що свідчить про його неукладеність. Крім того, відсутні належні докази перерахування кредитних коштів саме ОСОБА_1 , оскільки у квитанції немає повних даних картки отримувача.

Розрахунок заборгованості не є детальним, оскільки в ньому не вказана відсоткова ставка, яка застосовувалася при нарахуванні відсотків.

Позивач також не довів набуття права вимоги за кредитним договором №571026874 від 05.01.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Позивач не надав первинний договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, повний реєстр прав вимог та докази сплати фінансування, що ставить під сумнів факт переходу права вимоги.

У відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає правильним висновок суду про доведеність факту набуття ним права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №571026874 від 05.01.2021 року на підставі наданих договорів факторингу та доказів їх виконання. Підписання кредитного договору здійснено відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію».

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід змінити.

Так, судом встановлено, що 05.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитний договір №571026874.

За умовами договору (пункти 1.1, 1.2, 1.4) Кредитодавець надає Позичальникові Кредит на суму 22000 грн. на строк 30 днів «Дисконтний період», за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 156,95, що становить 0,43 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

Згідно з пунктами 1.6, 1.7 договору в разі несвоєчасної сплати процентів та в разі продовження користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, подальше нарахування процентів здійснюється за ставкою 2,3 % в день не більш як на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 сторони виклали текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників №128 від 06.04.2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571026874.

20.10.2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 85440 грн., з яких 22000 грн. - заборгованість по основному боргу, 63440 грн. - заборгованість по відсоткам.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість в сумі 85440 грн., з яких 22000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 63440 грн. заборгованість по відсотках, відтак ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги за цим договором.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту укладення кредитного договору 05.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 3-4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з ч.6 ст. 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.12 ст. 11 Закону)

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав належну оцінку усім представленим доказам і правильно констатував, що кредитний договір №571026874 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був підписаний ОСОБА_2 електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умовами договору сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору.

Підписання договору електронним підписом відповідає пункту 4.4. договору, за яким сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відомості, вказані в додатку 1 до кредитного договору про підписання відповідачем електронним підписом (одноразовий ідентифікатор MNV48B6S, із зазначенням часу відправлення на телефон ОСОБА_1 НОМЕР_1 05.01.2021 року 18:57:19 і часу введення ним ідентифікатора, 05.01.2021 року 19:02:42) вказують про підписання ним кредитного договору №571026874 з усіма його невід`ємними частинами.

Відповідач подав заявку на оформлення договору, в якій останній зазначив особисті персональні дані, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти (що дає змогу встановити власника банківської карти та подавача заявки як одну і ту ж особу), і підписав договір електронним підписом.

Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено.

Факт перерахунку коштів товариством «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 на його платіжну карту НОМЕР_2 за кредитним договором №571026874 від 05.01.2021 року в сумі 22000 грн. 05.01.2021 року підтверджено платіжним дорученням від 05.01.2021 року (а.с.87).

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами факт отримання цих коштів на свій картковий рахунок від позикодавця на підставі кредитного договору №571026874 від 05.01.2021 року, не обґрунтував та не довів інші підстави набуття ним цих коштів.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність факту укладення кредитного договору та отримання кредиту відповідачем.

Поданий розрахунок ТОВ «Манівео» щодо заборгованості ОСОБА_1 в сумі 56092 грн. (з них заборгованість за тілом кредиту - 22000 грн., по відсотках 34093 грн. з врахуванням сплачених відсотків 4034 грн.) (а.с.82-83) відповідає умовам кредитного договору (пункти 1.2, 1.4.3, 1.6, 1.7) щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою впродовж перших 30 днів та зміни її на базову процентну ставку в розмірі 1,70 % в день згідно з п.1.4.3. договору в разі несвоєчасної сплати процентів та в разі продовження користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, подальшого нарахування процентів за ставкою 2,3 % в день не більш як на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про недоведеність факту переходу права вимоги до позивача, апеляційний суд бере до уваги таке.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (стаття 1078 ЦК України).

Суд першої інстанції правильно констатував, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 (додатковою угодою №26 від 31.12.2020 року сторони виклали текст Договору факторингу №28/1118-01 у новій редакції), за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до реєстру боржників №128 від 06.04.2021 року (а.с.81) до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571026874 в сумі 56092 грн. (з них заборгованість за тілом кредиту - 22000 грн., по відсотках 34093 грн.

За змістом п.1.5. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року реєстр прав вимог означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору факторингу №28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.

Відповідно до п. 5.3.4. фактор має право нараховувати боржникам після відступлення права вимоги проценти та інші обов`язкові платежі за кредитними договорами.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що за змістом умов кредитного договору (пункти 1.2, 1.6, 1.7) ТОВ «Таліон плюс» мав право на подальше нарахування процентів за ставкою 2,3 % лише в межах 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, тобто, у період з 07.04.2021 по 05.05.2021 року, що складатиме 14674 грн. (22000 грн. х 2.3% х 29 днів).

Відтак загальний борг відповідача за цим договором складає 70766 грн., з яких 22000 грн. - тіло кредиту, 48766 грн. відсотки.

Розрахунок ТОВ «Таліон плюс» щодо боргу відповідача за більший період, до 03.06.2021 року, в сумі 85440 грн. суперечить умовам кредитного договору і не приймається до уваги як недопустимий доказ.

З врахуванням цих обставин до нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, укладеного між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «ФК «ЄАПБ», незалежно від змісту реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 70766 грн., з яких 22000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 48766 грн. - заборгованість по відсотках.

За пунктами 4.1 обох договорів факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог.

Тому не має значення відсутність документів на підтвердження передачі факторами грошових коштів клієнтам за цими договорами факторингу.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід змінити, стягнути з відповідача на користь позивача 70766 грн. заборгованості за кредитним договором, в решті позову відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову (82,82 %) підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 2222,89 грн. понесених судових витрат за подачу позову.

Пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги (17,18%) підлягає стягненню з позивача на користь відповідача 553,33 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» різницю у понесених судових витратах, що підлягають відшкодуванню на користь обох сторін, в сумі 1669,56 грн. (2222,89 грн. -553,33 грн.).

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) 70766 грн. заборгованості за кредитним договором та 1669,56 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк