КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/1050/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Матюшенкова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04 квітня 2025 року у складі судді Іванюти Т.Є.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права на утримання,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив позбавити відповідачку права на утримання від ОСОБА_2 , присудженого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року у справі № 368/130/23.

Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто як чоловік і дружина. Під час спільного проживання як чоловік і дружина у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому подружні стосунки позивача і відповідачки припинилися.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року №368/130/23 стягнуто з позивача на користь відповідачки як жінки, з якою проживає малолітня дитина аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця починаючи з дня звернення до суду з позовом 08 лютого 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач і відповідачка перебували у фактичних шлюбних відносинах нетривалий час, всього лише декілька місяців, а тому це є визначеною законом підставою для позбавлення відповідачки права на утримання.

Окрім того, після ухвалення рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року №368/130/23, відповідачка уклала шлюб, тобто має нову сім`ю, а отже її матеріальне становище не потребує стягнення аліментів з позивача на її утримання.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 04 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 права на утримання від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , присудженого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року у справі №368/130/23.

В апеляційній скарзі адвокат Матюшенков Д.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що п. 1 ч. 1 ст. 83 СК України не може бути застосований у спірних взаємовідносинах, оскільки право дружини на утримання під проживання з нею дитини передбачене ст. 84 Сімейного кодексу України, де вказано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, що чітко передбачено ст. 85 Сімейного кодексу України.

Посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції застосував п. 1 ч. 1 ст. 83 СК України (подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час), в той час коли до спірних взаємовідносин необхідно було застосовувати ч. 3 ст. 91 СК України (право на утримання жінки та чоловіка які не перебувають у шлюбі між собою).

Вважає, хибним висновок суду про те, що сторони перебували в шлюбних відносинах нетривалий час, оскільки період з вересня 2021 року по квітень 2022 року та період з червня 2022 року по січень 2023 року не можна вважати нетривалим.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокат Матюшенков Д.В. в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Клапчука Ф.П. в інтересах ОСОБА_2 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Згідно положень частин другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі справи вбачається, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, проте приблизно з вересня 2021 року й до січня 2023 року проживали разом й у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року у справі № 368/130/23 стягнуто з позивача на користь відповідачки як жінки, з якою проживає малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця починаючи з дня звернення до суду з позовом 08 лютого 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-9).

Встановлено, що відповідачка 15 червня 2024 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 (а.с. 45).

Відповідно до частини третьої статті 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Звертаючись у суд із позовом ОСОБА_2 зазначає про своє скрутне матеріальне становище: відсутність доходу, а також власного чи орендованого життя. Тобто його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 , надавати матеріальну допомогу спільному з відповідачкою сину - ОСОБА_3 та водночас забезпечувати собі нормальне прожиття.

Також позивач вказує, що він з відповідачкою не перебували у шлюбі та їх стосунки були нетривалими, окрім того зауважив, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з новим чоловіком, а тому її необхідно позбавити права на утримання аліментів.

Задовольняючи позов районний суд виходив з того, що оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та їх стосунки як чоловіка і дружини були не тривалими, а також беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, то наявні усі підстави для ухвалення судом рішення про позбавлення ОСОБА_1 права на утримання за цим позовом.

Між тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 у справі № 712/4702/19 (провадження № 61-929св20).

Зі справи вбачається, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2023 року у справі № 368/130/23 визначено розмір аліментів на утримання відповідачки - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця починаючи з дня звернення до суду з позовом 08 лютого 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення є чинним, позивачем не оскаржено, а отже підлягає виконанню.

Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір районний суд керувався вимогами п. 1 ч. 1 ст. 83 СК України, якими передбачено позбавлення одного з подружжя права на утримання за умов перебування подружжя в шлюбних відносинах нетривалий час, в той час як спірні правовідносини врегульовано як ч. 3 ст. 91 СК України (право на утримання жінки та чоловіка які не перебувають у шлюбі між собою), а також за аналогією права - положеннями ч. 4 ст.84 СК України.

Установлено, що позивач не позбавлений батьківських прав щодо сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, тривалість перебування сторін у шлюбних відносинах, а також вступ ОСОБА_1 у зареєстрований шлюб з іншим чоловіком по справі правового значення не має й не дає підстав до позбавлення права позивачки на її утримання ОСОБА_2 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), визначеного рішенням Кагарлицького районного суду Київської обл. від 27 березня 2023 року, до досягнення їх дитиною трьох років, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини першої ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, є таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 453 грн 44 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Матюшенкова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04 квітня 2025 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 453 грн 44 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: