ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Херсон

справа № 766/19175/24

провадження № 22-ц/819/1037/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Базіль Л.В., Бездрабко В.О.

секретар: Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 червня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

У листопаді 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.05.2010 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені з 15.04.2022 року, так як вони мають різні погляди на життя та втратили довіру, спільне господарство не ведеться, сторони у вересні 2024 року прийняли рішення про доцільність розірвання шлюбу. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, просила шлюб з відповідачем розірвати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 червня 2025 року позов задоволено. Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.05.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №308.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що сім`я розпалася та існує формально, позивач прийшла до твердого переконання про неможливість примирення та збереження шлюбу, а тому заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в суді першої інстанції ним було заявлено клопотання про надання сторонам строку для примирення, яке необґрунтовано судом було відхилено.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмових запереченнях, які надійшли на адресу апеляційного суду, представник позивачки просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Наголошує на тому, що примирення між сторонами неможливе.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно актового запису про шлюб №308, складеного 22.05.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2010 року.

Від даного шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про народження №486, складеного 29.07.2010 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції було встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 не бажає підтримувати сімейні стосунки з ОСОБА_5 , шлюбні відносини між ними погіршилися, що призвело до їх фактичного припинення. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання також припинено. Позивач втратила почуття любові до відповідача, а їхня сім`я існує лише формально.

Встановивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

Посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив його клопотання про надання сторонам строку для примирення, колегією суддів відхиляються, оскільки норма статті 111 СК України є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, та за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

Враховуючи стійку позицію ОСОБА_2 протягом часу розгляду справи судом першої інстанції та незмінну думку під час апеляційного розгляду, безумовним висновком якої є небажання продовжувати шлюбні відносини, колегія суддів вважає, що підстави для надання часу на примирення сторін чи ухвалення іншого рішення на стадії апеляційного перегляду відсутні.

Враховуючи встановлені у справі обставини, конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, право особи припинити шлюбні відносини та недопущення примушування до збереження шлюбних відносин, відсутність наміру та бажання зберегти шлюб, апеляційний суд доходить до висновку про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення позову.

Колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування судового рішення. Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, визначених в ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.В. Радченко

Судді Л.В. Базіль

В.О. Бездрабко