Справа № 675/447/25
Провадження № 2/675/372/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Олександра Короля, за участю секретаря судового засідання Марини Беліци, учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: не з`явилася,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту рішення ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 (по тексту рішення ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення 29 460 (двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок майнової шкоди.

Крім того позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь судові витрати у сумі 9711 (дев`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 20 копійок які складаються з: 1211 грн. 20 коп. судовий збір; 4000 грн. 00 коп. - витрати на проведення експертної оцінки; 4500 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини.

Так, як вказує позивач, вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Натомість, відповідач являється власницею квартири АДРЕСА_2 .

Зазначає, що 22.10.2024 сталося залиття належної їй квартири, що призвело до часткового руйнування стелі, стін та підлоги у виді насиченості вологою та деформації підлоги, а також відставання штукатурки в коридорі, спальній кімнаті та вітальні.

Звертає увагу, що про вказану подію негайно повідомила КП «Житлокомунсервіс» та відділок поліції. Надалі, після їх приїзду, відповідач відкрила свою квартиру та дозволила її оглянути, що дало змогу встановити причину затоплення.

Також вказує і на ту обставину, що на підставі складеного комісією КП «Житлокомунсервіс» акта про залиття, що трапилось на системі центрального опалення від 25.10.2024 встановлено факт залиття водою належної їй квартири, та квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що знаходяться поверхами вище.

Комісією внаслідок огляду квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 БОС №9 встановлено, що причиною залиття квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 БОС №9 стало потрапляння води по швам між плитами перекриття із квартири АДРЕСА_6 , оскільки власник ОСОБА_2 після стравлювання повітря із внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення не закрила кран на стояку централізованого опалення.

На думку позивача, відповідач їй завдала майнову шкоду на суму 29 460 грн., що підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки остання відмовляється відшкодовувати завдану шкоду як ту, що визначена звітом про незалежну оцінку майна, так і в будь якому іншому розмірі.

Відповідач позов не визнала у повному обсязі, вказуючи на необгрунтованість заявлених позовних вимог у поданому її представником відзиві на позовну заяву.

Так, просить врахувати, що акт про залиття квартири не містить інформації про присутність позивача, як власниці квартири при обстеженні, вказаний акт містить лише припущення вини відповідача, що не підтверджується жодними доказами її причетності до залиття.

На переконання відповідача, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Як зазначає відповідач, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом із тим, із змісту акту про залиття вбачається, що він засвідчує факт залиття квартири, при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей акт складений з порушенням встановлених вимог.

Проте, з урахуванням порушення процедури складання акту залиття, складання висновку експерта про оцінку завданих збитків не може бути обґрунтованим та достовірним, адже така оцінка здійснювалась на підставі акту про залиття. Зважаючи на викладене, відповідач вважає такий висновок неналежним доказом суми матеріальної шкоди.

Також звертає увагу суду, що затоплення може виникати внаслідок несправності внутрішньобудинкових систем, обов`язок обслуговування яких покладається на виконавця та управителя. Зважаючи на викладене, відповідач неодноразово зверталась до КП «Житлокомунсервіс» ІМР з проханням привести у відповідність систему опалення шляхом демонтажу майна, що їй не належить та яке нею не використовується. Проте, КП «Житлокомунсервіс» ІМР було відмовлено у такому демонтажі через технічну неможливість.

На думку відповідача, оскільки система ЦО нею не використовується, обладнання їй не належить, розміщене з порушенням технічних умов (ДБН), а обов`язок обслуговування покладається не на неї, а на виконавця (утримувача) її вина у затопленні відсутня.

З урахуванням неналежності доказів, що були надані позивачем, неналежне оформлення акту затоплення, необґрунтований розрахунок майнової шкоди, недоведеність вини відповідачем, неналежне обслуговування та розміщення внутрішньо-будинкових систем виконавцем (управителем), вважає, що у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 вказала на необгрунтованість покликань відповідача та її представника, оскільки на її переконання надані нею докази є належними та допустимими та підтверджують вину ОСОБА_2 у спричиненні їй майнової шкоди.

У судовому позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах та за обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно, належним чином, згідно поданої заяви представника відповідача від 24.09.2025 просив розгляд здійснювати без його участі та його довірительки з покликанням на повне заперечення позову.

Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши матеріали справи та доводи позивача в обгрунтування позовних вимог, доводи відповідача на заперечення позову, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (2 поверх), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23542779 від 26.06.2014.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (5 поверх), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417130069 від 10.03.2025.

Як вбачається з талону-повідомлення єдиного обліку №4293 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію: 22.10.2024 о 16:16 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2024 о 16:15 за адресою: АДРЕСА_7 ; сусіди поверх вище затоплюють холодною водою.

Відповідно до акту про залиття, що трапилось на системі центрального опалення від 25.10.2024, складеного та підписаного комісією у складі: голови комісії - менеджера (управителя) житлового будинку (групи будинків) КП «Житлокомунсервіс» ОСОБА_3 , членів комісії: техніка-доглядача КП «Житлокомунсервіс» ОСОБА_4 , інженера з охорони праці КП «Житлокомунсервіс» Спеціального М.М., слюсарясантехніка КП «Житлокомунсервіс» ОСОБА_5 , слюсарясантехніка КП «Житлокомунсервіс» ОСОБА_6 , на підставі звернення власника кв. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 констатовано, що 22.10.2024 із кв. АДРЕСА_2 , трапилось залиття (затоплення) нижче розташованих квартир АДРЕСА_8 : кв. АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 .

Зокрема, з даного акта, з поміж іншого, встановлено, що під час візуального огляду кв. АДРЕСА_1 комісією було виявлено:

1)в коридорі стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (4,5 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.));

2)у спальній кімнаті стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (3,25 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.));

3) у вітальні - стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (5 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.)). Підлога встелена лінолеумом - волога, частково деформована.

Згідно акта залиття комісією було встановлено, що ОСОБА_2 , відкрила кран на стояку централізованого опалення з метою стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО, проте після стравлювання повітря не закрила повністю кран, в результаті чого вода із системи ЦО потрапляла по швам між плитами перекриття із кв. АДРЕСА_9 .

Згідно висновків комісії вбачається, що причиною залиття (затоплення), зокрема квартири АДРЕСА_7 стало потрапляння води по швам між плитами перекриття із кв. АДРЕСА_6 , оскільки власник ОСОБА_2 , після стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО не закрила повністю кран на стояку централізованого опалення.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_7 і висновку про вартість майна від 14.01.2025, який він містить, розмір завданої матеріальної шкоди позивачу як власнику квартири кв. АДРЕСА_1 , внаслідок залиття становить 29460 грн.

Обставини щодо завдання матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття його квартири відповідачем підтверджуються і показаннями свідків.

Так свідок ОСОБА_6 повідомив, що є слюсарем-сантехніком КП «Житлокомунсервіс», і, він, як і ще інші працівники комунального підприємства, прибув на місце події на заявку власника квартири АДРЕСА_1 . Зазначив, що ця подія мала місце в кінці місяця жовтня 2024 року. Як повідомив ОСОБА_6 він був безпосереднім свідком затоплення квартири позивача по справі, а причиною такого залиття стало не закриття крана на батереї у власника квартири АДРЕСА_6 цього ж будинку. Як повідомив свідок ОСОБА_6 , кран у квартирі АДРЕСА_6 , з якого просочувалася вода до квартир, що були на нижчих поверхах будинку, був у справному стані, і він його просто із застосуванням власної фізичної сили перекрив. Після закриття ним такого крана вода перестала витікати із системи ЦО, і таким чином усунуто причину витікання води. Також свідок вказав, що будучи слюсарем-сантехніком КП «Житлокомунсервіс» він не установив якихось неполадок у системі ЦО, сам кран, з якого витікала вода був у хорошому (справному) стані.

Свідок ОСОБА_5 також вказував, що прибув на місце події на заявку власника квартири АДРЕСА_1 , і власне він, побачивши, що зі стелі цієї квартири витікає вода, перекрив у підвалі будинку водопостачання та опалення для подальшого усунення затоплення та з`ясування його причин.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 також вказали, що прибули до квартири позивача на її виклик і побачили затоплення квартири АДРЕСА_5 , джерелом якого була вода з квартири АДРЕСА_6 , що на п`ятому поверсі цього будинку.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що його квартиру АДРЕСА_10 затопила сусідка поверхом вище, завдавши матеріальні збитки, які відшкодувати добровільно відмовилася.

Свідок ОСОБА_3 по своїй суті підтвердив показання решти свідків та фактичні обставини, які викладені в акті залиття. Додатково акцентував увагу на тому, що будь-які несправності у системі ЦО даного будинку відсутні, як такої несправності, що призвела до затоплення ряду квартир також не було, так як причиною є не повне закриття крана на стояку ЦО у квартирі АДРЕСА_6 . Повідомив, що акт залиття складений був не у дату події, зокрема, і через необхідність виявлення візуальних ознак пошкоджень, які могли, і проявилися вже пізніше.

Також судом встановлено, що комунальне підприємство «Житлокомунсервіс» Ізяславської міської ради, яке створено шляхом реорганізації (злиття) КП «Комуненерго» Ізяславської міської ради, КП «Житлосервіс» Ізяславської міської ради є правонаступником усіх прав та обов`язків комунального підприємства «Комуненерго» Ізяславської міської ради () та комунального підприємства «Житлосервіс» Ізяславської міської ради ().

Разом з цим, на підставі Рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради № 96 від 01.08.2012 «Про визначення виконавців житлово- комунальних послуг у житловому фонді» КП «Житлосервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг:

-з управління житловими будинками комунального житлового фонду;

-з утримання та ремонту житлових будинків комунального житлового фонду, утримання прибудинкових територій.

Перелік послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій затверджено Рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 16.06.2010 №63 (з доповненням, внесеним рішенням від 22.12.2010 року № 133).

Як вбачається з матеріалів справи КП «Житлокомунсервіс» продовжує надавати послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для АДРЕСА_8 до набрання чинності договорами про надання послуг управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилам визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом враховано, що 17.11.2009 року між КП «Житлосервіс» та ОСОБА_9 укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій №2424 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , кв АДРЕСА_2 ).

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 , як новий власник кв. АДРЕСА_2 , до КП «Житлокомунсервіс» для укладення Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не зверталась.

26.06.2014 року між КП «Житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №3851 (особовий рахунок № НОМЕР_2 , кв. АДРЕСА_1 ).

Відповідно до технічних умов на встановлення особистого опалення квартири від 01.08.2005 №73, виданих Будинкоуправлінням №3 Шепетівської квартирно-експлуатаційної частини району, до необхідних заходів при виконанні монтажних робіт системи опалення входить «закольцовка системи опалення, яка проходить через квартиру, ізоляція труб стояків». Технічними умовами не передбачено іншого способу переобладнання ніж закольцовка системи централізованого опалення у кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України (по тексту рішення ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями статті 319 ЦК України (ч. ч. 1, 2, 4, 5) передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема витрати, пов`язані з майном, тягар його утримання та охорони. Також власник несе ризик випадкового знищення та пошкодження майна, він не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян, інтересам суспільства.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із положень п. п. 7, 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45), слідує, що власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

За змістом норми статті 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди.

У правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд констатує, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок відкриття крану на стояку централізованого опалення у квартирі відповідача з метою стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО, який після стравлювання повітря не було закрито повністю, що підтверджується зібраними у справі доказами та показаннями свідків.

Тим самим внаслідок цих подій позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 29460 грн.

Посилання відповідача в особі його представника на неналежність як доказу акта про залиття, і як наслідок звіту про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку і висновку про вартість майна від 14.01.2025, спростовуються допитаними в ході розгляду справи свідками та дослідженими доказами, зокрема, витребуваними на підставі клопотання представника відповідача.

Вказаний акт в сукупності з показання свідків та іншими доказами є належним та допустимим доказом у справі.

Встановлені судом обставини вказують про причинно-наслідковий зв`язок між затопленням квартири АДРЕСА_1 та витоком води з квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться трьома поверхами вище над квартирою позивача, і, є очевидним, про що і вказано в акті про залиття, що трапилася внаслідок відкриття крану на стояку централізованого опалення у квартирі відповідача, який після відкриття (стравлювання повітря) не було закрито повністю.

По своїй суті дана обставина і не заперечувалася відповідачем в ході судового розгляду.

Відтак відповідач не спростував відсутність своєї вини у затоплення квартири позивача, внаслідок чого було пошкоджено її майно.

Відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що шкоду заподіяно позивачу не з вини відповідача.

Суд також і враховує правову позицію, яку висловив Верховний Суд у постанові від 03.10.2018 у справі №344/3303/16-ц, де із поміж іншого звернено увагу, що обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Покликання представника відповідача на неналежне обслуговування та розміщення внутрішньо-будинкових систем виконавцем (управителем), суд відхиляє, так як це об`єктивно спростовується відповідними актом огляду жилого будинку, паспортами готовності до роботи в опалювальний період 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025 р.р., відповідними нарядами-завданнями по обстеженню теплових мереж будинку по АДРЕСА_8 (а.с. 128-139).

Також суд вказує і на те, що надання відповідачу дозволу на встановлення індивідуального опалення не виключає його обов`язку використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання, вживати заходів по усуненню несправностей власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Суд констатує, що так як технічними умовами не передбачено іншого способу переобладнання як закольцовка системи централізованого опалення у кв. АДРЕСА_2 , то подані заяви (вже після залиття квартири позивача) до комунального підприємства щодо демонтажу крану на стояку централізованого опалення в квартирі відповідача, не виключають вину ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1211 грн. 20 коп.

Витрати на проведення позивачем експертної оцінки у розмірі 4000 грн. 00 коп. підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера №39 від 27.01.2025 також підлягають стягненню з відповідача.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом враховано, що 10.03.2025 між позивачем та адвокатом Каруном В.П. укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 1.4 якого гонорар адвоката за надану правову допомогу складає фіксований розмір 4500 грн.

Факт надання позивачу правничої допомоги підтверджується як детальним описом робіт (наданих послуг) від 13.03.2025, актом приймання виконаних робіт від 13.03.2025, так і квитанцією про оплату послуг в сумі 4500 грн. від 10.03.2025.

Зважаючи на викладене вище, аналізуючи заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесла позивач у даній справі на дотримання вимог співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн, оскільки вважає, що такий розмір об`єктивно відповідає вимогам співмірності.

Тим самим загальний розмір судових витрати, які понесла позивач складає 9711 (дев`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 20 копійок і підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 141, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_7 ) 29 460 (двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_7 ) судові витрати у сумі 9711 (дев`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 20 копійок які складаються з: 1211 грн. 20 коп. судовий збір; 4000 грн. 00 коп. - витрати на проведення експертної оцінки; 4500 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.10.2025.

Суддя Олександр Король