УХВАЛА

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 243/555/23

провадження № 61-11989ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сунцов Володимир Васильович, на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Панченко Андрій Вікторович, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А. В., про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсними.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2024 року зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року, замінено позивача ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_3 .

23 вересня 2025 року через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 - адвокат Сунцов В. В. подав касаційну скаргу на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у справі № 243/555/23, які просить скасувати, а провадження у справі закрити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не поновлюючи провадження після зупинення, незаконно продовжив розгляд справи у підготовчому засіданні 23 вересня,

17 жовтня, 11 листопада, 06 грудня 2024 року та 07 січня 2025 року, а ухвала від 19 серпня 2024 року про поновлення провадження у справі з`явилась після того, як було подано апеляційну скаргу на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2024 року про зупинення провадження у цій справі. ОСОБА_3 не є учасником справи, оскільки відсутні належним чином посвідчені письмові заяви цієї особи щодо її волевиявлення та бажання брати участь у розгляді справи.

Заявник також вважає, що довідка приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренка В. В. за вих. №157/02-14 від 10 вересня

2024 року не є належним, допустимим та достатнім доказом, а суд першої інстанції не перевірив родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, заявник звертає увагу, що постановлення ухвали про заміну сторони у справі правонаступником без витребування спадкової справи суперечить постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування». Вказує, що належним доказом для встановлення усіх необхідних і об`єктивних даних стосовно правонаступництва після смерті позивача можуть бути тільки спадкова справа з відповідними витягами із спадкового реєстру, а не довідка приватного нотаріуса. Також суди попередніх інстанцій не врахували, що положеннями статті 1297 ЦК України передбачений обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину, проте матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_3 зверталась до нотаріуса із відповідною заявою.

В касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду

від 19 вересня 2025 року скаргу повернуто. Ознайомившись з ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 вересня 2025 року, заявником була невідкладно подана повторна скарга. Вважає, що існують поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Колегією суддів встановлено, що вперше ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Сунцов В. В., у розглядуваній справі подала касаційну скаргу

05 вересня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року було повернуто заявнику, оскільки її подано адвокатом в електронній формі без використання підсистеми Електронний суд.

Проаналізувавши наведені заявником обставини справи, а також враховуючи, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, заявник без зволікання повторно подав касаційну скаргу та усунув недоліки, які стали підставою для повернення скарги, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність вказаних обставин дає підстави для поновлення строку на касаційне оскарження на підставі частини третьої статті 390 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду першої інстанції про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) вказано, що суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

За змістом положень статті 55 ЦПК України суд має вирішити питання процесуального правонаступництва під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину.

Заміна будь-якого учасника справи судом не носить виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою

статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу, зокрема для своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту оспорюваних прав сторони.

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду

від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

У постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21 Верховний Суд виснував, що визначальним під час вирішення питання про залучення правонаступників до участі у справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво та чи є відомими особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво.

Позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після відкриття провадження у справі.

Із довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренко В. В № 157/02-14 від 10 вересня 2024 року про склад спадкоємців по спадковій справі № 12/2024 судами встановлено, що у провадженні вказаного нотаріуса перебуває спадкова справа № 12/2024 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та на момент видачі цієї довідки спадкоємцем ОСОБА_2 є його матір ОСОБА_3 . Відомості про інших спадкоємців у довідці відсутні.

Встановивши, що позивач ОСОБА_2 помер, ОСОБА_3 є його спадкоємцем, а спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залучення ОСОБА_3 до участі у справі, як правонаступника позивача.

Доводи заявника про те, що суд не витребував матеріали спадкової справи,

не встановив факт отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину та не отримав її згоди на залучення до участі у справі, не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржених судових рішень.

Ухвалюючи судові рішення про заміну позивача правонаступником, суди врахували відомості, надані нотаріусом, у провадженні якого перебуває спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_2 . Достовірність цих відомостей, на час ухвалення оскаржених судових рішень, не спростована.

Отримання згоди від правонаступника на залучення до участі у справі в цьому випадку не є обов`язковим. У разі, якщо залучений до участі у справі правонаступник позивача не підтримує позов, він вправі повідомити про це суд шляхом подання відповідної заяви про відмову від позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Доводи заявника про те, що суд не поновив провадження у справі суперечать відомостям Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з якими ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2024 року було поновлено провадження у розглядуваній справі після зупинення ухвалою від 18 березня 2024 року.

Посилання заявника на можливі порушення під час автоматизованого розподілу справи при поданні позову та відкритті провадження у справі, а також наявність в діях адвоката ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення не є предметом оцінки в межах касаційного перегляду ухвали про заміну сторони правонаступником.

Заявник не позбавлений права включити свої заперечення на ухвали суду, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України, а за наявності в нього відомостей про вчинення злочину - проінформувати компетентні правоохоронні органи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях щодо заміни померлого позивача його правонаступником.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про заміну сторони правонаступником є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня

2025 року у справі № 243/555/23.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сунцов Володимир Васильович, на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у справі № 243/555/23.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников