Справа № 141/692/25
Провадження №2/141/320/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Слісарчука О.М.,

при секретарі судового засідання Поліщук В.О.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/692/25 за позовом ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

07.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності.

Позов обґрунтовано тим, що 11.06.2017 помиерла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, площа земельної ділянки становить 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0228. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері та прийняв спадщину за заповітом та звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право власності на спадщину, однак, 24.09.2025 державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Березовською Л.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки житловий будинок належить колгоспному двору, тому нотаріус не має можливості визначити розмір частки у праві власності на майно колгоспного двору спадкодавця, а оформлення права власності на цілу земельну ділянку, на якій розташований будинок може суперечити вимогам ст.120 Земельного кодексу України, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.08.2025 відкрито провадження у справі № 141/692/25 та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2025.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/692/25, в підготовче судове засідання, призначене на 24.09.2025, не з`явився, натомість, 17.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Оратівська селищна рада, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду справи, 24.09.2025 в підготовче судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила, при цьому, 12.09.2025 до суду надійшла заява представника відповідача Ларіонової Л.В. № 2519/03.01-11 від 12.09.2025 про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи № 141/692/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.05.1961 Якимівською сільською Радою Оратівського району Вінницької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний запис № 23, у графі «Батько» зазначено ОСОБА_3 , у графі «Мати» - ОСОБА_4 .

Згідно заповіту від 19.12.2007 року ОСОБА_2 все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Лановенко Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 178.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстрі (заповіти/спадкові договори) № 48483002 від 20.07.2017, заповіт ОСОБА_2 , посвідчений 19.12.2007 Якимівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, чинний; номер у спадковому реєстрі 43707158, номер в реєстрі нотаріальних дій 178.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, про що 13.06.2017 складено відповідний актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 189727, виданого головою Оратівської райдержадміністрації В.А. Мельничук та начальником Оратівського районного відділу земельних ресурсів М.М. Мовчан, ОСОБА_2 , яка проживає в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі продажу розпорядження Оратівської РДА від 21.10.2004 за № 344, є власником земельної ділянки площею 1,7543 у межах згідно з планом земельної ділянки, яка розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0042.

Згідно витягу із Державного земельного кадастру № НВ 017 від 04.09.2017, власником земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0042, площею 1,7543 га, яка розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області є ОСОБА_2 .

Як убачається із довідки управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 691 від 04.09.2017, ОСОБА_2 була нарахована субсидія на придбання твердого палива та скрапленого газу на 2017 рік в сумі 2928,18 грн, однак вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та не отримала готівкою субсидію за життя. Згідно ст. 1227 Цивільного кодексу України ця сума у разі відсутності членів сім`ї, що зареєстровані разом із померлим входить до складу спадщини та виплачується спадкоємцям після оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВН № 047051, виданого головою Якимівської сільської Ради народних депутатів Мельничук Н.П., на підставі рішення 14 сесії 3 скликання від 23.12.2000 Якимівської сільської Ради народних депутатів ОСОБА_4 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,5229 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Якимівської сільської ради, землю передано для обслуговування будинку 0,2500 га, ведення підсобного господарства 0,2729.

Відповідно до рішення Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області 4 сесії 7 скликання «Про перейменування вулиць с. Якимівка та с. Бугаївка» від 05.02.2016, згідно пункту 41 частини 1 статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», враховуючи пропозиції депутатів Якимівської сільської ради, сільська рада вирішила перейменувати вулиці в с. Якимівка, зокрема вул. Будьонного на вул. Театральна.

Згідно довідки Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 845 від 04.09.2017, згідно погосподарської книги № 6 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , відноситься до розряду колгоспного двору, в якому проживала і була прописана ОСОБА_2 .

03.01.2018 на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 01-018-ТП.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про спадщину) № 78496689 від 25.09.2024, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведена 20.07.2017 Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницького району Вінницької області, номер у Спадковому реєстрі 60955008, номер у нотаріуса 171/2017.

З матеріалів спадкової справи № 171/2017, заведеної після смерті ОСОБА_2 убачається, що справу розпочато 20.07.2017 за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 № 519 від 20.07.2017, яка міститься у матеріалах спадкової справи № 171/2017, ОСОБА_1 приймає майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , а також повідомляє, що окрім нього є й інші спадкоємці, передбачені ст. 1261 Цивільного кодексу України, а саме дочка ОСОБА_5 . При цьому, пережилого подружжя та особи, з якою ОСОБА_2 проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбу немає.

Як убачається із заяви ОСОБА_5 № 697 від 06.09.2017, яка міститься у матеріалах спадкової справи № 171/2017, ОСОБА_5 являється спадкоємцем на обов`язкову частку спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 , натомість, від прийняття спадщини відмовляється.

15.12.2017 ОСОБА_1 подав до Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяву, відповідно до якої просить видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 1,7543 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 198727, виданого 02.12.2004 Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів, та коштів у сумі 2928,18 грн, призначених для виплати субсидії на придбання твердого палива та скрапленого газу на 2017 рік.

Також, як убачається із заяви ОСОБА_1 від 25.09.2024, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 171/2017, ОСОБА_1 просить видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку площею 0,2729 га, кадастровий номер :01:002:0229, розташовану по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2017, виданого виконуючою обов`язків державного нотаріуса Оратіваської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1136, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку площею 1,7543 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2017, виданого виконуючою обов`язків державного нотаріуса Оратіваської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1138, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину, а саме на кошти в сумі 2928,18 грн, призначені для виплати субсидії на придбання твердого палива та скрапленого газу на 2017 рік.

Також, як убачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2024, виданого державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовською Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 4-637, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку площею 0,2729 га, кадастровий номер :01:002:0229, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до довідки № 640/01-14 від 23.03.2024, виданої держаним нотаріусом Державного нотаріального архіву Вінницької області М. Болотновою, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом, син померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1 , на ім`я якого видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За наявними в спадковій справі відомостями інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом немає.

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Березовською Л.М. № 1777/02-31 від 24.09.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова вмотивована тим, що спадковий жилий будинок належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 , нотаріус не має можливості визначити розмір частки у праві власності на майно колгоспного двору спадкодавця, а оформлення свідоцтва про право на спадщину на цілу земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:002:0228, на якій розташований будинок, може суперечити вимогам ст.120 Земельного кодексу України, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом. Право власності є набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як установлено судом, станом на 15.04.1991 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , відносився до розряду колгоспного двору, в якому проживала і була прописана ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Тобто, усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору.

Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_4 , видане виконавчим комітетом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області 19.02.1988 на підставі рішення виконкому Оратівської районної Ради народних депутатів № 163 від 25.06.1987 та Новоживотівської сільської Ради Народних депутатів № 10 від 7.09.87, цілий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, голова якого помер, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку за обставин, незалежних від його волі, альтернативного шляху визнати право власності на спадкове нерухоме майно в позасудовому порядку немає, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , у порядку спадкування право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 06 жовтня 2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 78, с-ще Оратів Вінницької області, 22600).

Суддя О.М. Слісарчук