Справа № 677/411/25
Провадження № 2/677/521/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

25.09.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря Демчишеної Ю.В.,

учасники справи (сторони):

представник позивача - Сидорук Д.В.,

представник відповідача - Іванченко В.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246, про визнання права власності на транспортний засіб, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.02.2021 року між ним та AT КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено Договір фінансового лізингу № K2H0A!00000136. Відповідно до Додатку 1 до Договору фінансового лізингу № K2H0A!00000136 специфікації майна, відповідач передає йому у лізинг транспортний засіб марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 .

11.01.2025 року AT КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано ним та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін за Договором фінансового лізингу № K2H0A!00000136 від 17.02.2021 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, він повністю сплатив Лізингодавцю всі платежі за договором Лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у його власність.

У подальшому він звернувся із заявою до ТСЦ № 3246 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області з питання стосовно можливості перереєстрації транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , на своє ім`я, проте отримав відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - AT КБ «ПРИВАТБАНК» (попереднього власника).

У зв`язку з вищевикладеним він змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на транспортний засіб, оскільки інших способів захисту його прав, передбачених законом, ніж у судовому порядку, не існує.

Аргументи учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Сидорук Д.В. позовні вимоги підтримав, з мотивів вказаних у позовній заяві, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Іванченко В.С. не погоджувалась позовними вимогами, які пред`явлені до відповідача, з підстав наведених у поданому до суду відзиві, вважаючи їх необґрунтованими, та що стороною позивача обрано не вірний спосіб захисту.

Третя особа РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246, в особі її представника Фарини О.О., надала через систему «Електронний суд» письмові пояснення на позов.

Позиція суду.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що 17.02.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем AT КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено Договір фінансового лізингу № K2H0A!00000136 (а.с. 6-8). Відповідно до Додатку 1 до Договору фінансового лізингу № K2H0A!00000136 специфікації майна, відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2.2. Договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплатити лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця з виконанням договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору.

11.01.2025 року AT КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачем та довіреною особою Банку ОСОБА_2 (а.с. 14). Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін за Договором фінансового лізингу № K2H0A!00000136 від 17.02.2021 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі платежі за договором Лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

Крім того, 11.01.2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу (а.с. 12-13).

Відповідно до пункту 1.1. цього Договору, у зв`язку з повним розрахунком між Покупцем та Продавцем за Предмет лізингу до дати укладання цього договору шляхом виплати Покупцем усієї вартості Предмету лізингу за Договором лізингу, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар (автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 ), а Покупець зобов`язується прийняти Товар на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пункту 2.3 Договору купівлі-продажу предмету лізингу приймання-передача Товару здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання Акту про перехід права власності на ТЗ, який підтверджує належні якість, комплектність та кількість Товару на момент його приймання-передачі. Покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього Договору здійснити перереєстрацію Товару на своє ім`я.

Також 11.01.2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видано наказ № K2H0A!00000136 «Про перереєстрацію транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , з метою виконання проекту «Фінансовий лізинг», яким ОСОБА_1 уповноважено здійснити перереєстрацію вказаного транспортного засобу, також на позивача відповідачем видана довіреність (а.с. 18).

Актом приймання-передачі транспортного засобу від 11.01.2025 року № K2H0A!00000136 підтверджується факт передачі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Стельниковичу О.С. транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 (а.с. 15).

Відповідно до п. 6.2.20 Договору фінансового лізингу, після виконання зобов`язань по договору у повному обсязі лізингоодержувач у 3-місячний строк має перереєструвати предмет лізингу у сервісному центрі МВС на своє ім`я за власний рахунок.

Після повного виконання умов договору фінансового лізингу та отримання пакету відповідних документів, позивач звернувся до РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246 для перереєстрації транспортного засобу.

Проте, згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246 за вих. № 31/33/3246/24, позивачу було відмовлено в перереєстрації права власності на вказаний автомобіль, оскільки у відповідності до п. 15 «Порядку державної реєстрації та обліку транспортних засобів...», затвердженого постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 зі змінами та доповненнями, у разі звернення до сервісного центру МВС щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не проводиться, крім випадків, не пов`язаних з його відчуженням, або в разі звернення для перереєстрації транспортного засобу, придбаного на електронних торгах або отриманого в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 22).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Правовідносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів».

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавщо на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Закону лізингоодержувач має право: вибрати об`єкт фінансового лізингу, що належить лізингодавцю на праві власності і набутий ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, та/або встановити специфікацію об`єкта фінансового лізингу і доручити вибір такого об`єкта лізингодавцю; відмовитися від прийняття об`єкта фінансового лізингу, що не відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам, специфікаціям; вимагати розірвання договору фінансового лізингу або відмовитися від такого договору у випадках, передбачених договором фінансового лізингу та законодавством; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору фінансового лізингу лізингодавцем; оскаржити в суді одностороннє розірвання договору фінансового лізингу лізингодавцем та повернення об`єкта фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу і відшкодування збитків, завданих вилученням такого об`єкта.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти.

Відповідно до ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з вимогами ст. ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , мало перейти до позивача з 11.01.2025 року, проте перереєстрація вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_1 неможлива через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (попереднього власника).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивача, шляхом визнання за ним права власності на автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Варто зазначити, що визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що він не є належним відповідачем, оскільки не порушував прав позивача, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.

Водночас, згідно статті 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Пунктом 15 Порядку № 1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

-перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

-транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

-транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

-транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

-транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985.

У свою чергу, перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення, зазначені у пункті 15 Порядку № 1388.

Таким чином, оскарження відмови сервісного центру у реєстрації за позивачем права власності не буде ефективним засобом захисту прав останнього, як набувача майна.

У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 за результатами виконання договору фінансового лізингу.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246, про визнання права власності на транспортний засіб задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Hyundai Elantra», 2016 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи (сторони):

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 «д» .

Третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях № 3246, місце знаходження: 18131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Толстого, 2, .

Повний тест рішення виготовлено 02.10.2025 року.

Суддя: В.О. Шовкун