К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року місто Київ

справа № 757/59146/23-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/9617/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Яндульським Денисом Володимировичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Вовка С.В. від 25 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

25 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", Банк) про зобов'язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що після смерті бабусі ОСОБА_2 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину. У спадщину отримано грошові вклади, які зберігаються в АТ КБ "Приватбанк". Проте, доступу до рахунків він не має, банківські картки були у сторонніх осіб. Після отримання інформації, що сторонні особи зняли грошові кошти з рахунків, позивач через свого представника - Сергієнко К.С. тричі звертався до АТ КБ "Приватбанк" із запитами про надання інформації щодо руху коштів на рахунках. У наданні такоїінформації Банк відмовив, посилаючись на відсутність завіреного дозволу власника рахунку ( ОСОБА_2 ) та зазначав, що така інформація є банківською таємницею.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником грошових коштів, що знаходилися на рахунках у АТ КБ "Приватбанк",просив

зобов`язати відповідача надати йому інформацію щодо руху грошових коштів з 21 травня 2023 року по теперішній час на грошових рахунках: НОМЕР_1 , згідно договору SAMDNWFC9, та НОМЕР_2 , згідно договору SAMDN5138, із зазначенням часу та місця (адреси відділення банку, номеру та адреси банкомату тощо) зняття грошових коштів за вказаний період.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано АТ КБ "Приватбанк" надати ОСОБА_1 інформацію щодо руху грошових коштів з 21 травня 2023 року по 25 грудня 2023 року на грошових рахунках НОМЕР_1 , згідно договору SAMDNWFC9, НОМЕР_2 , згідно договору SAMDN5138, із зазначенням часу та місця (адреси відділення банку, номеру та адреси банкомату тощо) зняття грошових коштів за вказаний період. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 025 грн. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" у дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у разі смерті спадкодавця, спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , прийняв спадщину останньої, а тому замінює її у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця, у тому числі у правовідносинах з АТ КБ "Приватбанк".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ "Приватбанк" - Яндульський Д.В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що позивачем не доведено факт протиправної поведінки банку та її шкідливий результат; у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки у діях банку, відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками; не доведено вини банку.

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки не врахував, що вимоги про розкриття банківської таємниці не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Також вказує, що доводи позивача про те, що сторонні особи скористалися картками померлої ОСОБА_2 та зняли грошові кошти, у зв`язку з чим у позивача вникла необхідність в отриманні інформації щодо руху коштів по відповідних рахунках, є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - Сергієнко К.С. у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування немає.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник АТ КБ "Приватбанк" - Яндульський Д.В. у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - Сергієнко К.С. в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на апеляційну скаргу також просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 5-1061 від 23 листопада 2023 року, посвідченим державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Сальніковою З.В.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, спадщина складається з грошових вкладів з належними відсотками та нарахованою компенсацією, які зберігаються в АТ КБ "Приватбанк" на рахунках НОМЕР_1 , згідно договору SAMDNWFC9, НОМЕР_2 , згідно договору SAMDN5138, що належали ОСОБА_2 .

3 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко К.С. звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з адвокатським запитом щодо надання інформації про рух коштів на вказаних рахунках з 21 травня 2023 року.

Листом від 5 грудня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231205/17214 АТ КБ "Приватбанк" повідомило Сергієнко К.С. , що Банк не має права надати запитувану інформацію, оскільки остання становить банківську таємницю.

6 та 16 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко К.С. повторно звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з адвокатськими запитами про надання інформації про рух коштів на рахунках.

Листами від 9 грудня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231206/25291 та від 20 грудня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231218/39606 АТ КБ "Приватбанк" знову відмовив у наданні витребуваної інформації, посилаючись на банківську таємницю.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права i обов`язки, які не входять до складу спадщини імперативно визначені у статті 1219 ЦК України є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність (частина1 статті 1076 ЦК України).

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним

нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів).

Пунктом 3.4. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14 липня 2006 року № 267, визначено, що для надання довідок за рахунками (вкладами) у разі смерті їх власників державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам у справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів) до банку подається заява за довільною формою. Довідка складається банком за довільною формою і має містити інформацію про наявність рахунку та залишок коштів на ньому.

Згідно пункту 10.15 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину або дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця, або за рішенням суду.

Суд першої інстанції, встановивши мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, а саме отримання довідки про рух коштів по рахунках померлої ОСОБА_2 в обсягах, що дозволять визначити дати надходження та списання коштів по всім рахункам, які були відкриті на момент смерті ОСОБА_2 та успадковані позивачем, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що справи про розкриття банківської таємниці розглядаються за правилами окремого провадження, а не позовного провадження, є безпідставними.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У пункті 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб" судам роз`яснено, що у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Верховний Суд в постанові від 11 грудня 2023 року зазначив, що встановлення судом будь-якого юридичного факту, пов`язаного із вирішенням питання про прийняття спадщини, до складу якої входить виплата вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку (право на яке має ОСОБА_1 ) або вирішення судом питання доступу до інформації, яка містить банківську таємницю, щодо майна померлого, на яке мають право (претендують) декілька осіб - спадкоємців, само по собі має спір про право, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, з урахуванням вимог частини шостої статті 294, частини 3 статті 349 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач посилається на користування сторонніми особами картками померлої ОСОБА_2 та зняття грошових коштів, але не надає жодних доказів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки дані обставини не встановлювалися судом, як факти, та є лише доводами позивача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду представник ОСОБА_1 - Сергієнко К.С. зазначила, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становлять 4 000 грн.

На підтвердження понесення судових витрат надано такі докази: копія Договору про надання правничої допомоги № 03/09-2023 від 1 вересня 2023 року, укладеного між адвокатом Сергієнко К.С. та ОСОБА_1 ; копія акту № 3 приймання-передачі правничих послуг від 3 травня 2025 року (а.с. 37-38, 151).

Згідно акту № 3 приймання-передачі правничих послуг від 3 травня 2025 року,адвокат надав, а клієнт прийняв правничу допомогу в наступному розмірі: складення та подання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 757/59146/23. Вартість наданої послуги становить 4 000 грн.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - Сергієнко К.С. до відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду, в якому зазначила розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, долучила докази його надсилання відповідачу.

Матеріалами справи підтверджується, що від АТ КБ "Приватбанк" не надходило клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Яндульським Денисом Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: