УХВАЛА

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 537/891/22

провадження № 61-11849ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» міста Кременчука про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

1. 18 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гонтар В. М., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, повний текст якої складено 21 лютого 2025 року.

2. Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

3. Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

4. Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

5. Також частиною четвертою статті 389 ЦПК України визначено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

6. При цьому, на відміну від звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок.

7. Особа, яка звертається із касаційною скаргою в порядку частини четвертої статті 389 ЦПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в касаційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

8. Касаційна скарга не містить належного нормативно-правового обґрунтування, в якій мірі та яким чином суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі вирішував питання щодо прав, інтересів та (або) обов`язків заявника.

9. Таким чином, заявнику необхідно подати до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, разом із доказами направлення її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України, обґрунтувавши належним чином його право на оскарження ухвали суду апеляційної інстанції на підставі частини четвертої статті 389 ЦПК України.

10. Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України.

11. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

12. До касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

13. Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

14. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

15. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 028,00 грн.

17. Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 605,60 грн.

18. Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

19. Крім того, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

20. Полтавським апеляційним судом складено повне судове рішення 21 лютого

2025 року, тому останнім днем касаційного оскарження, з урахуванням положень частини третьої статті 126 ЦПК України, є 24 березня 2025 року.

21. Вказану касаційну скаргу заявник подав 18 вересня 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, і заявляє клопотання про поновлення цього строку.

22. В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що він не був безпосереднім учасником (позивачем) у цій справі, якою була його покійна дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом він набув 24 липня 2025 року, про наявність судового спору у цій справі він випадково дізнався 04 вересня 2025 року, коли, перебираючи документи та речі покійної дружини, знайшов у них судові документи, у тому числі і договір з адвокатом Гонтарем В. М., від якого дізнався, що Полтавський апеляційний суд ухвалою від 18 лютого 2025 року закрив провадження у цій справі. Тому, на думку заявника, строк на касаційне оскарження необхідно обраховувати з 04 вересня 2025 року.

23. Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

24. Разом з цим, заявник не надав будь-яких доказів, на підтвердження дати вручення (ознайомлення) копії оскаржуваної ухвали.

25. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що належних доказів на підтвердження дати вручення (ознайомлення) копії оскаржуваного судового рішення заявником не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження.

26. Тому, заявник має право подати до суду належні докази на підтвердження дати вручення (ознайомлення) копії оскаржуваної ухвали.

27. Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи. Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

28. Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

29. Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано заявником у встановлений судом строк це може бути підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш