Провадження № 2/643/4641/25
01.10.2025 Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_1 , яке було видано 25 травня 1999 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, реєстраційний номер 2544, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;
- визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй, її матері ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_3 померла. Її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім неї інших дітей у ОСОБА_3 не було. Тому вона є єдиною спадкоємицею першої черги. Вона з матір`ю ОСОБА_3 проживала разом за однією адресою, в тому числі і на день відкриття спадщини. 03 квітня 2025 року вона звернулась до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 . На своє звернення вона отримала від Третьої ХМДНК лист, в якому було роз`яснено, що за її заявою було відкрито спадкову справу №73/2025, спадковим майном померлої є частина квартири АДРЕСА_1 . Проте, видати свідоцтво про право власності нотаріальна контора не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру зазначено, що квартира належить ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто право власності померлої на частину вищевказаної квартири правовстановлюючим документом на неї не підтверджується. Ззаначає, що у свідоцтві про право власності на житло від 25 травня 1999 року помилково зазначено прізвище матері « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ». Вказане позбавляє її можливості оформити спадкові права після смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, тому виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.07.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано докази.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, копією свідоцтва про народження, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8,11,12).
З копії ордера №1528 від 21.08.1975 вбачається, що за життя ОСОБА_5 видано ордер на сім`ю з 3 осіб на право зайняття двух кімнат в квартирі АДРЕСА_1 сім`ї: ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_10 (дочка) (а.с.20)..
Третя особа ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є: батько - ОСОБА_12 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб (а.с.13,14,15).
Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).
Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємицею після її смерті є дочка ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.
Як вбачається з копії спадкової справи №73/2025 заведеної Третьою Харківською міською державною нотаріальною конторою щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , після її смерті із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 03.04.2025 звернулася ОСОБА_13 - донька спадкодавця, яка згідно п.3 ст.1268 ЦК України проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших заяв до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори про прийняття або відмову від спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , не надходило. Заповіти/спадкові договори відсутні / а.с.98-121/.
З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова , станом на дату смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адерсою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки та діти померлого та той з подружжя, який його пережив.
За містом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Згідно положень статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді даної категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Як вбачається з повідомлення Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори від 13.05.2025, ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки право власності померлої на частину вищевказаної квартири правовстановлюючим документом на неї не підтверджується, так як в свідоцтві про право власності на житло, виданого 25.05.1999 Харківською квартирно-експлутаційною частиною району р.№2544 зазначено, що квартира належить ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Також, ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду з питання визнання права власності на належне майно спадкодавиці /а.с.58а/.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.05.1999 Харківською квартирно-експлутаційною частиною району р.№2544 та копії довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 03.04.2025 про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна, вбачається що квартира АДРЕСА_1 належить на підставі спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.21,22).
В зв`язку з цим через помилку в написанні прізвища співласника « ОСОБА_7 », замість « ОСОБА_8 » у свідоцтві про право власності неможливо однозначно підтвердити належність цього свідоцтва померлому спадкодавцю.
Факт того, що свідоцтво про право власності на житло від 25 травня 1999 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, р.№2544 видане на ім`я співвласників « ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 » дійсно належить співвласнику « ОСОБА_3 », яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується зібраними доказами, зокрема копією картки платника податків, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копію Ордера №1528.
Встановлення факту належності цього документу необхідно для оформлення спадщини на частину спадкової квартири.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність встановити факт належності співвласнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу «Свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1999 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, р.№2544, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ».
Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до п.12 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч.2 ст.370 ЦК України, ч.2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.
Згідно ч.1. ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Таким чином, судом встановлено, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , у спільній сумісній власності подружжя квартирі АДРЕСА_1 , становлять по 1/3 частці для кожного.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які вона посилається у позові, спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, а тому судові витрати у вигляді судового збору залишаються за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 140, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 / до Харківської міської ради /м. Харків, пл. Конституції,7/, третя особа: ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 / про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт належності співвласнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу «Свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1999 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, р.№2544, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ».
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 07.10.2025.
Суддя - Т.М.Довготько