"06" жовтня 2025 р. Справа № 363/571/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря судового засідання Підопригори Х.О., представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засідання позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крістова В.В., ТОВ «ГЛОБАЛ-ФІНАНС» про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації прав та обтяжень на нерухоме майно, визнання спільною сумісною власністю майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крістова В.В., ТОВ «ГЛОБАЛ-ФІНАНС», про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації прав та обтяжень на нерухоме майно та визнання майна спільною сумісною власнтістю.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року зазначений позов залишено без руху.

25.02.2025 року до суду від представника позивачки спрямована заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою.

Ухвалою суду від 05.03.2025 року зазначену справу прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду у відкритому підготовчому засіданні на 15.04.2025 року, крім того, за клопотанням представника позивачки витребувано у:

- ТОВ «ГЛОБАЛ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) договір іпотеки за №757 укладеного між вказаними особами;

- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Виходцева Ігоря Анатолійовича (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1) належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи по посвідченню договору іпотеки №757, укладеного між ТОВ «ГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ОСОБА_4 ;

- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_2 ) належним чином завірені копії нотаріальних справ по посвідченню договорів дарування №94 та №95, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які були посвідчені ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- у приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Бойчук Наталії Іванівни (80000, Червоноградський р-н, м. Сокаль, вул. Шептицького, 76): оригінал заяви на згоду дружини щодо укладання договорів щодо відчуження нерухомого майна та речових (майнових) прав на нерухоме майно, які перебувають у спільній сумісній власності подружжя від 25.01.2022, зареєстрованої в реєстрі за №47, складеної за підписом ОСОБА_6 ; належним чином завірені копії документів, які містяться у нотаріальній справі, заведеної за наслідком реєстрації такої заяви на згоду дружини щодо укладання договорів щодо відчуження нерухомого майна та речових (майнових) прав на нерухоме майно, які перебувають у спільній сумісній власності подружжя від 25.01.2022, зареєстрованої в реєстрі за №47, складеної за підписом ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_2 оригінал заяви на згоду дружини щодо укладання договорів щодо відчуження нерухомого майна та речових (майнових) прав на нерухоме майно, які перебувають у спільній сумісній власності подружжя від 25.01.2022 за підписом ОСОБА_6 .

10.03.2025 року до суду від представника позивачки ОСОБА_6 адвоката Сороновича А.А. надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження проводити будь-які реєстраційні дії щодо:

- житлового будинку садибного типу з терасою та господарськими будівлями та спорудами (закінчений будівництвом об?єкт, об?єкт житлової нерухомості), який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 100, загальною, площею 95,1 кв.м., житловою - 30,3 кв.м., право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельної ділянки кадастровий номер :37:051:6021, загальною площею 0,09 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельної ділянки кадастровий номер :37:051:6020 загальною . площею 0,0932 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 11.03.2025 року заяву представника позивачки ОСОБА_6 адвоката Соронович А.А. про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на:

- житловий будинок садибного типу з терасою та господарськими будівлями та спорудами (закінчений будівництвом об?єкт, об?єкт житлової нерухомості), який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 100, загальною, площею 95,1 кв.м., житловою - 30,3 кв.м., право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельну ділянку кадастровий номер :37:051:6021, загальною площею 0,09 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельну ділянку кадастровий номер :37:051:6020 загальною . площею 0,0932 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 )ю

Крім того, заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо:

- житлового будинку садибного типу з терасою та господарськими будівлями та спорудами (закінчений будівництвом об?єкт, об?єкт житлової нерухомості), який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 100, загальною, площею 95,1 кв.м., житловою - 30,3 кв.м., право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельної ділянки кадастровий номер :37:051:6021, загальною площею 0,09 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельної ділянки кадастровий номер :37:051:6020 загальною . площею 0,0932 га, місце розташування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 218, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

01.04.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 до суду спрямовано відзив на позов, в якому останній просив відмовити позивачці у задоволенні позову.

26.03.2025 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 до суду спрямована апеляційна скарга, в якій адвокат просив скасувати ухвалу суду про забезпечення позову від11.03.2025 року.

03.04.2025 року судді Київського апеляційного суду на відповідний запит щодо направлення справи були спрямовані матеріали цивільної справи за №363/571/25.

14.04.2025 року від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до суду спрямований відзив на позов, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні вимог позивачки.

17.04.2025 року від представника третьої особи ТОВ «ГЛОБАЛ-ФІНАНС», на виконання ухвали суду від 05.03.2025 року до суду спрямована засвідчена копія договору іпотеки від 30.12.2023 року за №757.

17.04.2025 року від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової В.В. до суду на виконання вимог ухвали від 05.03.2025 року направлені належним чином завірені копії нотаріальних справ по посвідченню договорів дарування за №95 та за №94, що були посвідчені приватним нотаріусом Крістовою В.В. 26.07.2023 року.

23.07.2025 року на адресу Вишгородського районного суду Київської області Київським апеляційним судом повернуто цивільну справу, після закінчення апеляційного провадження. Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 01.07.2025 року ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2025 року в частині заборони органам, що проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, на яке накладено арешт скасовано, в іншій частині ухвала залишена без змін.

03.10.2025 року від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до суду спрямоване клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі за №762/9596/25, що розглядається Шевченківським районним судом м. Київ, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про розподіл боргу колишнього подружжя. Зі змісту клопотання слідує, що позов ОСОБА_6 мотивовано тим, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 15.08.2015 року по 06.07.2023 рік та, як стверджує позивачка, за час спільного проживання у шлюбу нажили спільне майно: житловий будинок та дві земельні ділянки. Також ОСОБА_6 зазначає, що звернулась до ОСОБА_2 з позовом про поділ майна подружжя та після відкриття провадження по справі, їй стало відомо про самовільне відчуження ОСОБА_2 житлового будинку та земельних ділянок, набутих подружжям за спільні кошти під час перебування у шлюбі. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 без її згоди уклав 26.07.2023 року з відповідачем ОСОБА_4 договори дарування за №94 та за АДРЕСА_4 вказаних будинку та ділянок, які за її твердженням є їх спільно нажитим у шлюбі майном, а відтак позивачка вважає ці договори недійсними тому, що їй не було відомо про їх укладання та згоди на це вона не надавала. В той же час, в межах справи за №761/9596/25 Шевченківським районним судом м. Київ розглядаються вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і мова йде про те, що зазначені земельні ділянки та побудований на них будинок взагалі не повинні були та не могли належати ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , оскільки з самого початку будувалися за кошти ОСОБА_4 . При цьому, якщо позов буде задоволено, то взагалі будуть відсутні предмет позову ОСОБА_6 та підстави для нього, подальший розгляд справи спричинить порушення прав справжнього власника ділянок та будинку. Шевченківським районним судом м. Київ розглядається права про те, що ОСОБА_6 штучно створила умови задля того, щоб майно придбане та побудоване за кошти ОСОБА_4 набуло статусу спільної сумісної власності подружжя, в якому взагалі не могло перебувати.

Представник позивачки проти клопотання заперечувала, посилаючись на те, що ці справи не взаємопов`язані та жодних підстав для зупинення провадження не має.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти клопотання про зупинення провадження не заперечував, посилався на те, що в цій справі, позивачка стверджує, що житловий будинок та земельні ділянки є спільним майном подружжя та заявляє, з цього приводу вимоги, в той же час відповідач ОСОБА_4 категорично проти цього заперечує, зазначаючи про те, що і житловий будинок і земельні ділянки були придбані за його кошти.

Представник відповідача ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Позивачка, відповідачі та представники третіх осіб, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не прибули, жодних заяв чи клопотань від них не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України - завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20.06.2000 року).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі за №752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України у справі за №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи (10.02.2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі за №922/2462/18).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 року у справі за №357/10397/19 (провадження за №61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що дійсно на розгляду в Шевченківському районному суді м. Київ перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про розподіл боргу колишнього подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору доручення від 17.12.2019 року. Зі змісту первісного позову слідує, що позивач ОСОБА_4 стверджує, що за договором доручення від 17.12.2019 року ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання придбати зазначені в договорі земельні ділянки на ім`я ОСОБА_4 та побудувати на них житловий будинок та зареєструвати його на ім`я ОСОБА_4 , все це за умовами договору виконується за кошти ОСОБА_4 . В той же час, ОСОБА_2 придбав за грошові кошти ОСОБА_4 земельні ділянки та зареєстрував на своє ім`я житловий будинок, побудований на одній з придбаних ділянок. Таким чином, вимоги позову ОСОБА_4 обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 за договором доручення від 17.12.2019 року отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 12 802 050 грн., що на момент підписання договору складало еквівалент 545 000 доларів США та зобов`язався витратити їх для придбання земельних ділянок на ім`я ОСОБА_4 , однак не виконав умови договору та отримавши грошові кошти, придбав майно та зареєстрував на власне ім`я. ОСОБА_6 в зустрічному позові просила визнати недійсним договір доручення від 17.12.2019 року та надала суду клопотання про призначення експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Київ, за клопотанням ОСОБА_6 , по вказаній справі призначено технічну експертизу документів

В той же час зі змісту позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вбачається, що позивачка зокрема оспорює договори дарування житлового будинку та земельних ділянок, що укладені між відповідачами, просить скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на зазначену нерухомість, скасувати державну реєстрацію іпотеки та реєстрацію обтяження вказаних будинку та ділянок та визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_2 житловий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_3 . Позивачка стверджує, що договори дарування є недійсними, оскільки їй не було відомо про їх укладення та згоди на це вона не давала, договори укладені вже після розірвання шлюбу з метою створити перешкоди у подальшому процесі поділу майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Таким чином судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_6 окрім визнання недійсними договорів дарування є і житловий будинок та земельні ділянки, які вона просить визнати спільним майном подружжя. В той же час, зі змісту позову ОСОБА_4 вбачається, що зазначений будинок та земельні ділянки були придбані саме за його кошти. А відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання чи є спірні будинок і земельні ділянки спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , до вирішення справи за №761/9596/25, оскільки саме в цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі за позовом ОСОБА_6 . Суд вважає, що від наслідків розгляду цивільної справи за №761/9596/25 залежить прийняття рішення у цій цивільній справі. Судом виявлені обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для цієї справи. Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи за №761/9596/25 полягає у тому, що рішення суду в справі за позовом ОСОБА_4 , який оспорює факт того, що подружжя ОСОБА_7 придбало будинок і земельні ділянки за власні кошти, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі за позовом ОСОБА_6 в тому числі і про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

На думку суду, від результату розгляду Шевченківським районним судом м. Київ справи за №761/9596/25, провадження №2/761/5693/2025 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про розподіл боргу колишнього подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору доручення від 17.12.2019 року буде залежати розгляд справи за позовом ОСОБА_6 . А відтак суд не має об`єктивної можливості розглянути дану справу до завершення розгляду Шевченківським районним судом м. Київ цивільної справи за №761/9596/25.

Обставини, на які посилається представник відповідача ОСОБА_4 є підставою для зупинення провадження по справі та передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а відтак, зазначене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Негієвича І.В. про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі за №363/571/25 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крістова В.В., ТОВ «ГЛОБАЛ-ФІНАНС» про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації прав та обтяжень на нерухоме майно, а також про визнання спільною сумісною власністю майна до набрання законної сили судовим рішенням у справі за №761/9596/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про розподіл боргу колишнього подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору доручення від 17.12.2019 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Головуюча суддя О.П.Дьоміна