ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/174/25

Провадження № 22-ц/820/2056/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

ОСОБА_1 зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. Позивачка самостійно несе витрати на утримання дочки, а відповідач не виявляє цікавості до її життя та не надає дитині матеріальної допомоги. ОСОБА_2 проживає та працює за кордоном, отримує високий дохід і не має інших утриманців, є власником нерухомого та рухомого майна. Відтак він може сплачувати аліменти на утримання дочки у заявленому розмірі.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 20 000 грн щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з 21 квітня 2025 року та до повноліття дитини.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1 211 грн 20 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 не надає дочці ОСОБА_3 належної матеріальної допомоги, хоча за своїм матеріальним і сімейним станом він спроможний сплачувати ОСОБА_1 аліменти на дитину у такому розмірі.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дитину та ухвалити нове рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів у розмірі 5 000 грн щомісячно посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не працює та не має доходу, а тому він за своїм майновим станом не спроможний сплачувати аліменти на дитину у присудженому розмірі. Водночас дочка ОСОБА_3 є здоровою дитиною та не потребує лікування, проживає за кордоном, отримує матеріальну допомогу та соціальні послуги. Відтак аліменти у розмірі 5 000 грн щомісячно є достатньою сумою для повноцінного розвитку дитини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 проживає разом із дочкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . Наразі вони тимчасово перебувають за кордоном.

ОСОБА_2 проживає окремо від дитини по АДРЕСА_2 .

Відповідач не надає належної матеріальної допомоги дочці ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи, проживає та працює за кордоном, має власності нерухоме майно приміщення млина та рухоме майно автомобіль. За період з 1 січня 2025 року до 14 лютого 2025 року його заробіток склав 3 412 євро 50 центів (без оподаткування). За кордоном відповідач винаймає житло. Інших утриманців у нього немає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як передбачено частиною першою статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, визначених статтею 182 СК України.

Встановивши, що ОСОБА_2 не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину.

ОСОБА_2 не оспорює висновок суду про стягнення аліментів.

При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також можливість надання утримання дитині її матір`ю ОСОБА_1 , яка вправі обирати спосіб стягнення аліментів із відповідача.

Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_2 є здоровою працездатною особою та не має на утриманні інших осіб.

Твердження ОСОБА_2 про неправильність визначеного судом розміру аліментів є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду першої інстанції.

Суд з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Водночас суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а встановлений ним розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

В силу частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом частин третьої-п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі договору про надання правової допомоги від 2 вересня 2025 року, укладеного між адвокатом Герасимчуком О.О. та ОСОБА_1 (а.с. 201-202), адвокат Герасимчук О.О. надавав позивачці професійну правничу допомогу в апеляційному суді. За умовами вказаного договору ОСОБА_4 зобов`язався надати ОСОБА_1 юридичні послуги у виді: збору та аналізу інформації, документів і матеріалів; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення та копіюванні процесуальних документів; виконання окремих доручень; представництва інтересів у справі (пункт 1.2). Водночас сторони визначили вартість цих послуг у розмірі 3 000 грн, які ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити у безготівковій формі на розрахунковий або картковий рахунок адвоката (пункт 3.1).

Згідно з квитанцією від 18 вересня 2025 року (а.с. 200) ОСОБА_1 сплатила адвокату Герасимчуку О.О. 3 000 грн за надання правової допомоги.

В апеляційному суді ОСОБА_2 не заявив клопотання про зменшення розміру понесених ОСОБА_1 судових витрат у зв`язку з їх невідповідністю критеріям співмірності.

Оскільки апеляційна скарга Маценка С.А. залишена без задоволення, то з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 3 000 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 жовтня 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Волошин Р.Р.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50