Справа № 339/349/25
Провадження № 2/339/241/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2025 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності на майно та визнання частини будинковолодіння спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и л а:

до Болехівського міського суду Івано-Франківської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Кажук В.Б., до ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності на майно та визнання частини будинковолодіння спільною сумісною власністю.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків з таких підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як передбачено п.2, п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається в позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». За статтею 3 зазначеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 вказаного Закону).

Однак у позовній заяві не зазначено ціни позову, від розміру якої залежить також правильний обрахунок судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору, станом на день подання позову, встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн); за подачу до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн) і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Позивачами долучено документ про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, що відповідає одній позовній вимозі немайнового характеру. Проте не надано докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

З урахуванням викладеного, позивачам слід надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна на день звернення до суду, зазначити ціну позову, та надати докази оплати судового збору за вимогу майнового характеру (у відсотковому відношенні до ціни позову) у розмірі, визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Крім цього, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позовна заява містить розбіжності між назвою позову та позовними вимогами. У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

З врахуванням наведеного, позивачам необхідно уточнити в позовній заяві зміст позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Зокрема, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання особою, яка подала позовну заяву, цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачам строку в десять днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Якщо позивачі відповідно до ухвали судді у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, що зазначені вище, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності на майно та визнання частини будинковолодіння спільною сумісною власністю залишити без руху, надавши позивачам строк у десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.П.Кілик