Справа № 643/6342/25
Провадження № 2/643/3537/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в особі головуючого судді Броницької М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з кредитним договором, -

встановив:

23.04.2025 позивач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" в особі представника Яконюк Ганни Олександрівни звернувся в Московський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 23480-05/2024 від 19.05.2024 в розмірі 24 000 ,00 грн та суму сплаченого за подання позову судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 23480-05/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору.

24.09.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 24092024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 23480-05/2024 від 19.05.2024.

У результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилася заборгованість в розмірі 24 000,00 грн.

Оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до визначеної законом процедури Московський районний суд м. Харкова було перейменовано на Салтівський районний суд міста Харкова.

Позивач усунув недоліки позову, про що надав до суду заяву від 14.05.2025.

Відтак ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 01.09.2025 за клопотанням представника позивача у АТ «Універсал Банк» витребувано інформацію щодо належності ОСОБА_1 банківської карти, маска якої № НОМЕР_1 , а також інформацію щодо транзакції, здійсненої 19.05.2024 о 21:00:05 на зазначену банківську картку.

26.09.2025 через канцелярію суду (вх. № 50729/25) витребувана інформація надійшла від АТ «Універсал Банк».

Відповідач по справі повідомлявся про розгляд даної цивільної справи належним чином, судом повторно направлялася ухвала про відкриття провадження в справі, позовна заява з додатками, однак поштове відправлення повторно повернулось на адресу суду з відміткою Укрпошти від 24.08.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою».

В суд клопотань сторін про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно із вимог ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Таким чином, відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву, проте своїм право на подачу відзиву відповідач не скористався.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що 19.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 23480-05/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором (а.с. 25-39).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору сума кредиту складає 5 000,00 грн. Тип Кредиту - кредит. Пунктом 1.2. визначено, що строк дії кредиту 120 днів. Позичальник зобов`язувався повернути кредит до 15.09.2024. Мета кредитування не була пов`язана з підприємницькою чи незалежною професійною діяльністю, кошти передавалися у власність позичальника на власні потреби клієнта.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» , електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію».

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Згідно із п 7.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання електронними підписами сторін, тобто підписання одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитора.

Відповідач надав свої персональні дані та пройшовши ідентифікацію, отримав одноразовий ідентифікатор W2519, яким підписав анкету-заяву на отримання фінансового кредиту (а.с. 17-19), паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-24).

Отримання відповідачем коштів на свій рахунок кошти у розмірі 5 000 грн підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно якої на підставі укладеного з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 на карту НОМЕР_1 було проведено транзакцію в системі iPay.ua 401080868 на суму 5 000,00 грн (а.с. 44). Платіжна операція мала місце 19.05.2025 о 21:00.

З наданої суду довідки АТ «Універсал Банк» від 26.09.2025 № БТ/Е-14211 встановлено, що банківська картка НОМЕР_2 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с. 119). Щодо поповнення картки НОМЕР_2 банк зазначив, що 19.05.2024 дійсно було зарахування коштів у сумі 5 000,00 грн на відповідний рахунок, відкритий для належного обслуговування вказаної картки. Однак враховуючи те, що платіж проведено не за реквізитами, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника коштів та призначення платежу, а відповідно підтвердити чи спростувати факт ініціювання платежу з призначенням платежу «Зарахування 5 000,00 грн на карту № НОМЕР_1 » Банк позбавлений можливості. При цьому верифікація особи власника банківської карти НОМЕР_2 проведена згідно з регламентом банку.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Аналогічний висновок Верховний Суд зробив у своїй постанові від 23.10.2024 у справі № 753/25081/21, у п. 73 якої з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду, наголосивши на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку про те, що шляхом підписання 19.05.2024 Договору про надання фінансового кредиту № 23480-05/2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 виникли кредитні відносини і грошові кошти були передані відповідачу у власність.

Отже, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, які визначені умовами кредитного договору.

Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору

Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст.626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору та продовжував ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашав заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 23480-05/2024 від 19.05.2024, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав доказів, що свідчили б про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Судом встановлено, що в подальшому 24.09.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 24092024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 23480-05/2024 від 19.05.2024 (а.с. 49-59).

Пунктом 1.4 договору факторингу визначено, що право вимоги переходить до Фактора з моменту набрання чинності даним договором, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до п. 13.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін.

Судом досліджено п. 15 Договору «Адреси та реквізити сторін» та встановлено, що договір було підписано та скріплено печатками обох сторін договору.

У матеріалах справи відсутні та суду не надано відомостей, що в подальшому договір був визнаний неукладеним чи недійсним.

У відповідності до представленого суду витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024, за порядковим номером 5686 в Реєстрі боржників ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» ідентифікується контрагент ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , загальна сума заборгованості якої становить 24 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума виданого кредиту, 9 000,00 грн сума заборгованості по відсотках в валюті кредиту, 10 000,00 грн сума заборгованості за пенею/штрафом у валюті кредиту (а.с. 60). Фактор прийняв Реєстр Боржників від Клієнта за Актом приймання-передачі 24.09.2024 (а.с. 61).

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надсилалась досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 63). Суду не надано відповіді на вимогу чи доказів погашення відповідачем заборгованості.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором № 23480-05/2024 від 19.05.2024, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, доказів того, що відповідач виконав належним чином взяті на себе зобов`язання як до так і після відступлення права вимоги, сплатив грошові кошти у рахунок погашення заборгованості, суду не надано, кожен аргумент позивача знаходить своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами та не спростований доводами відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а відтак наявність підстав для задоволення позову.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн (а.с. 7).

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 274, 277, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за Кредитним договором № 23480-05/2024 від 19.05.2024 в розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" сплачений за подання позову судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", , індекс 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Броницька