№ 207/3440/25
№ 2/207/1552/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського в складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Морозові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фурман В.О. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 10 вересня 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач.

29 лютого 2024 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб розірвано. Сторони не можуть дійти порозуміння щодо питань утримання спільних дітей. Обов`язки щодо виховання та піклування про дітей наразі покладено повністю на позивача.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, оскільки він є працездатним чоловіком, хронічних захворювань, які потребують систематичного лікування не має, інші неповнолітні на його утриманні не перебувають.

Просить суд стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_5 в наданій суду зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі та без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, зазначивши, що він є батьком дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спілкується з дітьми та систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей.

Розмір аліментів, про стягнення яких просить позивачка, вважає необґрунтованим, вимога про стягнення 1/3 частки з усіх доходів, але не менше 100% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна.

Зазначив, що припинив свою діяльність як ФОП, на даний час зареєстрований як безробітний у Дніпровській філії Дніпропетровського ОЦЗ з 08 липня 2025 року, допомогу по безробіттю ще не отримував, що підтверджується довідкою ОК-5, довідкою Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ від 18 липня 2025 року, тому матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка.

На його утриманні знаходиться донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є студенткою Українського державного університету науки і технологій з денною формою навчання.

Вважає, що вимога позивачки про стягнення 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 100% прожиткового мінімуму не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необгрунтовано великим, не враховує його реального матеріального положення та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань.

Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачці в даному випадку лежить обов`язок доведення можливостей відповідача сплачувати аліменти. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Позовні вимоги просить задовольнити частково, стягувати з нього аліменти щомісяця на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини мінімальної заробітної плати, тобто з 8000 грн.

В судове засіданні сторони не з`явились. Представником позивача подано письмове клопотання про розгляд спави за відсутності представника та позивача. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд, подав відзив, до подання відзиву звертався до суду з клопотанням про відкладення справи для надання йому правової допомоги, таким чином йому надано можливість взяти безпосередню участь у судовому засіданні, однак до суду не з`явився, будь-яких клопотань після направлення відзиву до суду не подавав.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 10 вересня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких є позивачка ОСОБА_1 , а батьком є відповідач ОСОБА_2 відповідно до свідоцтв про народження (арк.с.15). Шлюбні відносини припинилися, діти проживають з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2ст. 182 СК України).

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років -2563 грн., віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Згідно із ч. ч. 2 та 3ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач стверджує, що не працює, на його утриманні є дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є студенткою Українського державного університету науки і технологій з денною формою навчання. Однак доказів надання доньці матеріальної допомоги або сплати аліментів у зв`язку з її навчанням суду не надано. Відповідачем до відзиву надано до суду довідки з пенсійних та податкових органів, котрі свідчать начебто про неотримання ним доходів через відсутність декларування ним як фізичною особою підприємцем таких доходів. Однак, суд враховує, що зазначені довідки об`єктивно жодним чином як не підтверджують, так і не спростовують факту неотримання доходу відповідачем в умовах відсутності імперативного обов`язку громадян декларувати власні доходи, доказів надання будь-якої матеріальної допомоги / аліментів на утримання малолітніх дітей на користь позивачки відповідачем не надано. Виходячи з цього, суд відхиляє доводи відповідача на обґрунтування підстав для стягнення з нього аліментів на дітей виходячи з мінімальної зарплати.

При цьому вимоги позивачки стосовно стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття, жодним чином не ґрунтуються на законі, оскільки обов`язок утримання дітей покладається порівну як на батька, так і на матір дитини, будь-які обставини, котрі б свідчили про неможливість матері утримувати дітей представником позивачки, котра є адвокатом, не наведені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми віку повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.133 ЦПК УКраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4)пов`язані з вчиненням іншихпроцесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги складність справи, принцип співмірності судових витрат, характер виконаної адвокатом роботи під час розгляду цієї справи, участь адвоката в розгляді справи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, а тому виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі.

Враховуючи наведене, а також обставини даної справи, якість правового та фактичного обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача про відшкодування відповідачем витрат на правову допомогу, понесених позивачкою, підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 180 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2025 року та до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.10.2025 року.

Головуючий суддя Погребняк Т.Ю.