Провадження № 2/638/369/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю.,

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення в порядку поділа майна грошової компенсації, припинення права приватної власності подружжя на майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: визнати транспортний засіб Nissan X-Trail 2488. 2017 року випуску д.н. НОМЕР_1 зелений № двигуна НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартістю частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб Nissan X-Trail 2488. 2017 року випуску д.н. НОМЕР_1 зелений № двигуна НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 ; Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право приватної власності на транспортний засіб Nissan X-Trail 2488. 2017 року випуску д.н. НОМЕР_1 зелений № двигуна НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на нього; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрати пов`язаних з проведення експертизи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

26 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , в якій він просить визнати автомобіль Nissan X-Trail 2488. 2017 року випуску д.н. НОМЕР_1 зелений № двигуна НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , як майна набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали особисто ОСОБА_1 без сплати будь-якої грошової компенсації на користь його колишньої дружини ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що починаючи з грудня 2017 року між ним та ОСОБА_3 , фактичні шлюбні та сімейні відносини припинилися та заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року шлюб було розірвано. Вказує, що 11 квітня 2018 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АТЛАНТ-М НА ГАГАРІНА» укладено договір № №AM3004191 про придбання ОСОБА_1 автомобіля NISSAN X-TRAIL, універсал-В, бензиновий, з об`ємом двигуна 2488 куб. см., 2017 року випуску, VIN НОМЕР_3 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 за 755000 грн. Зазначає, що вказаний автомобіль був придбаний виключно за його кошти, які він отримав згідно письмового договору позики від 11 квітня 2018 року. Вказує, що в період п`яти років ОСОБА_3 ніде не працювала і знаходилась повністю на утримання ОСОБА_1 у зв`язку з чим, спільних коштів при приданні спірного автомобіля витрачено не було.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 у своїй позовній заяві вказує, що шлюбні відносини між нею та ОСОБА_1 були припинені в грудні 2017 року, у зв`язку з чим, автомобіль який було придбано у квітні 2018 року є виключно власністю ОСОБА_1 та не може вважатися спільною сумісною власністю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль прийнято для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення в порядку поділу майна грошової компенсації, припинення права приватної власності подружжя на майно, об`єднавши їх в одне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01 липня 2025 року заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 адвоката Тищенко А.В. про відмову від позову та закриття провадження задоволено. Постановлено закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання автомобілю NISSAN X-TRAIL спільною сумісною власністю подружжя автомобіля, стягнення в порядку поділу майна грошової компенсації за автомобіль, припинення права приватної власності подружжя на автомобіль.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, про що також надав відповідну письмову заяву.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідно до копії договору № АМ300004191 від 11 квітня 2018 року ТОВ Атлант-М на Гагаріна та ОСОБА_1 уклали цей договір купівлі-продажу про придбання ОСОБА_1 автомобіля NISSAN X-TRAIL, універсал-В, бензиновий, з об?ємом двигуна 2488 куб. см., 2017 року випуску, VIN НОМЕР_3 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 2.2. загальна сума договору складає 755000 грн.

11 квітня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір позики без нарахування відсотків за цільовим використанням суми позики, відповідно до якого ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 30000 доларів США , що за офіційним актуальним обмінним курсом гривні (25,975) до іноземної валюти (долар США) Нацбанку України становить 779250 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути ОСОБА_4 суму позики в строк, встановлений цим договором (п. 1 вказаного договору).

Відповідно до п. 2 вказаного договору, сторони домовляються, що передані ОСОБА_4 згідно з пунктом першим договору грошові кошти можуть бути використані ОСОБА_1 виключно для придбання в автосалоні ТОВ Атлант моторз Харків (юридична адреса: пр-т Гагаріна 185/1, м. Харків, 61009) нового легкового автомобіля NISSAN X-TRAIL, універсал-В.

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частину третю статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно із правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду від 22.01.2020 у справі №771/2302/18 «статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з статтями 77, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Так судовим розглядом встановлено, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_1 під час перебування в офіційному шлюбі з ОСОБА_3 .

Також, суд враховує, що для придбання спірного автомобіля, ОСОБА_1 було укладено договір позики від 11 квітня 2018 року з ОСОБА_4 , відповідно до якого останній отримав грошові кошти виключно для придбання автомобіля NISSAN X-TRAIL, універсал-В в ТОВ Атлант моторз Харків.

Вказаний договір суд вважає належним доказом того, що кошти на спірний автомобіль були отримання ОСОБА_1 у позику та ці кошти не є результатом спільної участі подружжя в їх отриманні або працею в їх набутті.

ОСОБА_3 в свою чергу не наведено та не надано жодних доказів суду, що вона приймала безпосередню участь у придбанні спірного автомобіля. Натомість, представником ОСОБА_3 ОСОБА_2 було до суду подано заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно положень ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженням матеріалів справи судом не встановлено що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та не заперечував проти їх задоволення, судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні вказаної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права особистої власності на автомобіль Nissan X-Trail. Універсал-В, з об`ємом двигуна 2488 куб. см., 2017 року випуску, VIN НОМЕР_3 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 як майна, набуте ним за час шлюбу, за кошти, які належали особисто ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на автомобіль задовольнити.

Визнати автомобіль Nissan X-Trail. Універсал-В, з об`ємом двигуна 2488 куб. см., 2017 року випуску, VIN НОМЕР_3 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , як майно, набуте ним за час шлюбу, за кошти, які належали особисто ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн 75 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя Л.М. Рибальченко