Провадження № 6/638/475/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Шевченківського районного суду міста Харкова в складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду подання головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Д. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Головний державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Д. звернулась до Шевченківського районного суду міста Харкова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що державним виконавцем Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області 17.07.2025 року відкрито виконавче провадження №78635969 на підставі заяви стягувача Державної іпотечної установи щодо примусового виконання виконавчого листа №635/8320/24, виданого 20.06.2025 року Харківським районним судом Харківської області, який набрав законної сили 20.06.2025 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №23-12-107 від 05.06.2008 року у розмірі 555 478 гривень 74 копійки. Державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми стягнення та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. У ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника неодноразово надсилались запити до установ та організацій, згідно відповідей на які встановлено відсутність у боржника офіційних доходів, наявних пенсій, зареєстрованих транспортних засобів, залишків коштів на банківських рахунках. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником не зареєстровано. 17.07.2025 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, згідно із якою накладено арешт на все майно боржника, інформація внесена до відповідних реєстрів, а також винесені постанови про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника. Станом на день подання заяви боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням на строк до виконання зобов`язань за рішенням.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, просив подання розглянути за відсутністю представника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №78635969з виконання виконавчого листа №635/8320/24, виданого 20.06.2025 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №23-12-107 від 05.06.2008 року у розмірі 555 478 гривень 74 копійки

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення.

Повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України визначені статтею 441 ЦПК України, відповідно до якої, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ст.12 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, на які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особливістю даної категорії справи є та обставина, що питання щодо обмежень у праві виїзду боржника за межі України вирішується без участі боржника, за участю державного (приватного) виконавця, який звертається з поданням, та на підставі тих доказів (матеріалів виконавчого провадження), які підтверджують обґрунтованість зазначених у поданні вимог.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Разом з тим, сам по собі факт наявності заборгованості не є тотожним поняттю «ухилення від виконання зобов`язань, покладених відповідним рішенням», відсутність якого унеможливлює застосування обмежень у реалізації громадянином гарантованого статтею 33 Конституції України права свободи пересування, вільний вибір місця проживання, права вільно залишати територію України.

Не піддаючи сумніву ту обставину, що державний виконавець дійсно вживав передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з метою виконання виконавчого листа про стягнення коштів з боржника на користь стягнувача, суд приходить до висновку про недоведення державним виконавцем зазначеного у поданні доводу про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду.

Надані державним виконавцем суду матеріали подання не свідчать про наявність підстав для його задоволення. Розмір суми заборгованості також не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, а обмеження у праві виїзду за межі України зможе забезпечити ефективне виконання такого зобов`язання.

До того ж, доказів того, що ОСОБА_1 виїжджала за кордон після відкриття виконавчого провадження до суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржника від виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Д. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк