ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1276/25 Номер провадження 22-ц/814/2835/25Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Литвиненка Віталія Івановича, представника ОСОБА_1 , на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 квітня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 14:08 до 15:00 год; дата складання повного текста судового рішення не зазначена) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У березні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 в сумі 27 000 грн та понесені судові витрати в сумі 2 422 грн 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11.04.2024-100002199 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у сумі 10 000 грн, строком на 124 дні за процентною ставкою «Економ», «Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 27 000 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 300 грн заборгованість за процентами, 900 грн комісія, 5 000 грн - неустойка, 1 800 грн - додаткова комісія.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 квітня 2025 року позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 у розмірі 27 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Повернуто позивачу ТОВ «Споживчий центр» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в розмірі 1 211 грн 20 коп. відповідно до платіжної інструкції №СЦ00007493 від 13 березня 2025 року.

В апеляційній скарзі адвокат Литвиненко В.І., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що у спірному договорі не вказано, за яку саме послугу позивач встановив комісію.

Умови договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, то обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, тому вимоги щодо стягнення комісії в сумі 900,00 грн. та додаткової комісії в сумі 18 000,00 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судом не взято до уваги той факт, що відповідач є діючим військовослужбовцем та бере участь у бойових діях по відсічі збройної агресії російської федерації.

У відзиві ТОВ «Споживчий центр», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У підтвердження заперечень проти апеляційної скарги вказує, що стороною відповідача надано всі необхідні документи, що складають кредитний договір.

Наведена у паспорті споживчого кредиту від 11.09.2024 загальна сума витрат за кредитом 22 000 грн відповідає заявленій у складі позовних вимог сумі заборгованості за виключенням неустойки.

Твердження відповідача про надання товариством неналежного розрахунку

про стан заборгованості, є необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано на спростування доводів позивача власного контррозрахунку, а розрахунок, який здійснений позивачем, проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру процентів, визначених в кредитному договорі.

Пунктами 8 та 9 Заявки кредитного договору №11.09.2024-100002199 (кредитної лінії) визначений розмір комісії, а саме:

"комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів". Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.

«Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит».

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферта) №11.04.2024-100002199 строком на 124 дні зі сплатою відсотків (фіксована процентна ставка) 0,5% на день, сума кредиту 10 000 грн, строк дії - до 12.01.2025 (а.с.8-16).

У пункті 2.1 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) вказано, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

За змістом пункту 3.2 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

На виконання умов кредитного договору позивачем перераховано позичальнику на зазначений ним розрахунковий рахунок 10 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «УПР» від 10.03.2025 про видачу коштів (а.с.22).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (а.с.9 зворот)

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість по кредитному договору складає 27 000 грн, яка складається з: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 300 грн заборгованість за процентами, 900 грн комісія, 5 000 грн - неустойка, 1 800 грн - додаткова комісія (а.с.20).

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, якими обгрунтований позов.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підставі частини 1 та 2статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця, заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

На підставі пункту 2.3 технологія (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору: 2.3.1. кредитодавець розміщує на власному веб-сайті пропозицію укласти електронний договір (оферту); 2.3.2. позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.3. позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір; 2.3.4. у випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником; 2.3.5. також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.6. позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку; 2.3.7. примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Отже, порядок укладення електронного кредитного договору побудований таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами, на яких бажає укласти електронний кредитний, позичальник не міг перейти до наступного етапу підписання правочину.

Крім того, за змістом пункту 22 заявки споживача від 11.09.2024, яка є невід`ємною частиною договору між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 кредиту від 11.09.2024 №11.04.2024-100002199, ОСОБА_1 ознайомлений і приймає умови кредитного договору (а.с.12).

Також відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), яка є частиною електронного кредитного договору, містить підтвердження позичальника ОСОБА_1 , що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 11.09.2024 №11.04.2024-100002199, з яким попередньо уважно ознайомився (а.с.12-13).

Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті, а також вказуються нижче.

Пунктом 3.1, 3.3 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту , проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с.8 зворот).

За змістом пункту 1-10 заявки споживача ОСОБА_1 від 11.09.2024, пункту 1-10 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 11.09.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 11.09.2024, сума кредиту 10 000 грн, строк, на який надається кредит, 124 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 12.01.2025, період користування кредитом кожні наступні 124 днів (надалі черговий період), комісія, пов`язана з наданням кредиту 1% за 1 день.

Ураховуючи наведене, між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 досягнуто домовленості у письмовій формі щодо розміру кредиту, процентної ставки та інше.

Заслуговують на увагу посилання ТОВ «Споживчий центр» у відзиві на апеляційну скаргу про доведеність надання ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання договору.

Згідно із пунктом 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.

Пунктом 4.3 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.

Пунктом 4.4 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.

Заявка споживача ОСОБА_1 від 11.09.2024, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) містять реквізити належного позичальнику електронного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступним договором 4441-11ХХ-ХХХХ-3154 (а.с.11, 12 зворот).

До матеріалів справи приєднано копію листа ТОВ «УПР» за вих.№25-1003 від 10.03.2025, з якого вбачається, що відповідно до договору ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 підприємством було успішно перераховано на платіжну карту клієнта №4441-11ХХ-ХХХХ-3154, 11.09.2024 о 17:27:57 на суму 10 000 грн, номер транзакції в системі iPav.ua - 506915751, призначення платежу: видача за договором кредиту № 11.09.2024-100002199 (а.с.22).

Таким чином, наданими суду документами підтверджується факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000 грн.

Перевіряючи правильність нарахування процентів, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами в розмірі 9 300 грн.

Відповідно до умов кредитного договору №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 11.09.2024; сума кредиту 10 000 грн; строк, на який надається кредит - 124 дня з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 12.01.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі -"процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,97% = (12000 / 10 000)/ 124* 100%.

П.13 передбачено, що проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку (а.с.11 зворот).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок та проаналізувавши умови договору №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 щодо розміру процентів і порядку їх нарахування, апеляційний суд не погоджується з тим, що заборгованість по процентах за період з 11.09.2024 по 12.01.2025 становить 9 300 грн, оскільки ця сума обрахована за математичною формулою, де процентна ставка складає 0,75%, тоді як умовами договору, а саме п.7 відповіді позичальника (а.с.12 зворот), сторони погодили розмір процентної ставки «Економ» - 0,5 %.

Отже, проценти, які підлягають стягненню з відповідача, складають 6 200 грн = (10 000 * 0,5% *124 днів).

Щодо нарахування комісії, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом 8 Заявки кредитного договору №11.09.2024-100002199 (кредитної лінії) визначено: "Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання кредиту) 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів".( а.с.11 зворот)

Пунктом 9 Заявки кредитного договору №11.09.2024-100002199 (кредитної лінії) визначено: «Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 900 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит». (а.с.11 зворот)

Отже, 900 грн комісії, які прохає стягнути ТОВ «Споживчий центр», передбачені п.8 заявки кредитного договору підписаної відповідачем. Сплата споживачем (позикодавцем) комісії передбачена ЗУ «Про споживче кредитування».

Також позивач у позовній заяві прохає стягнути 1 800 грн додаткової комісії, однак матеріали справи не містять жодного розрахунку нарахування додаткової комісії, який би дав можливість перевірити правильність і підстави її нарахування.

Суд має право перевірити правильність нарахування, однак не вправі самостійно обраховувати додаткову комісію, а тому колегія суддів приходить до висновків про відмову в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення 1 800 грн додаткової комісії.

У своїй позовній заяві, позивач також прохає стягнути 5 000 грн неустойки, судом першої інстанції цю позовну вимогу задоволено.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24лютого 2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дія режиму воєнного стану продовжується у до 07 серпня 2025 року на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-ІХ від 16 квітня 2025 року.

Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача неустойки відсутні.

На підставі вище вказаного, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 у розмірі 17 100 грн, які складаються з: 10 000 грн основного боргу, 6 200 грн нарахованих процентів, 900 грн комісії.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Споживчий центр» сплатило 2 422,40 грн судового збору.

Позовні вимоги задоволено на 63,33%.

Отже, ТОВ «Споживчий центр» має право на стягнення з відповідача 2 422,40 х 63,33% = 1 520,17 грн судового збору.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 сплачено 3 633,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга задоволена на 36,67%.

Отже, ОСОБА_1 має право на стягнення з ТОВ «Споживчий центр» 3 633,60 х 36,67% = 1 332,44 грн судового збору.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 520,17 грн, а з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 332,44 грн, то, враховуючи ч.10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути різницю судових витрат, покладених на обидві сторони, в розмірі 1 520,17 - 1 332,44 = 187,73 грн, а також звільнити ТОВ «Споживчий центр» від обов`язку сплачувати ОСОБА_1 частину судового збору.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Литвиненка Віталія Івановича, представника ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №11.04.2024-100002199 від 11.09.2024 у розмірі 17 100 грн, які складаються з: 10 000 грн основного боргу, 6 200 грн нарахованих процентів, 900 грн комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 187,73 грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов