Провадження №: 2-р/755/6/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Гончарука В.П.

з секретарем Оніщуком Р,О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у цивільній справі 755/12071/18 за позовною заявою Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, скасування реєстрації, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа 755/12071/18 за позовною заявою Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, скасування реєстрації, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння.

До суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у цивільній справі 755/12071/18, в якій просить суд роз`яснити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у цивільній справі 755/12071/18, саме чи являється вказане рішення суду підставою для припинення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 за ОСОБА_1 , який являється власником майна на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі № 2/742/536/17, яке набрало законної сили та чинне по теперішній час. ; чи являєтьчя вказане рішення суду підставою для скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтияжень № 35304536 від 22.05.2017 на підставі якого внесено до Державного реє/стру речових прав на нерух1оме майно запис про право власності за ОСОБА_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , якщо вказаний номер відсутній у резолютивній йчастині рішення суду та відносно якого не було заявлено позовних вимог.; вказати дату набрання законної сили 02.09.2020 чи 30.10.2019.

В судове засідання сторони не з"явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року, позов Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, скасування реєстрації, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння - задоволено частково, визнано недісним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом КМНО Чернявською Н.Ю. 02.12.2016 р.ю за рестровим номером 1853, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №17790804 від 02.12.2016 на підставі якого внесено до Державного реєстру речовичх прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20527040 від 17.05.2017 на підставі якого внесено до Державного реєстру речовичх прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, визнано спадщину, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , що складається з квартири АДРЕСА_1 - відумерлою. В іншій частині задоволення позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києві від 30 жовтня 2019 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року - залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 02 вересня 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду м. Києві від 30 жовтня 2019 року залишено без змін.

Таким чином оскаржуване рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції Україниухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення суду, зміст якого просить роз`яснити заявник є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог.

Разом з тим, викладені у заяві питання фактично полягають не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятого судом рішення у справі, а зводяться до необхідності внесення змін до змісту судового рішення, внесення в нього нових даних, що не може бути підставою для роз`яснення рішення суду, тобто заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням, про роз`яснення якого подано заяву.

Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у цивільній справі 755/12071/18, оскільки текст рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог, що було також підтверджено судами вищих інстанцій.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.ст. 2, 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди в Україні, відповідно до покладених на них повноважень, здійснюють правосуддя на засадах верховенства права та забезпечують кожному право на справедливий суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 271 ЦПК України, про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. ст. 271, 260, 353-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у цивільній справі 755/12071/18 за позовною заявою Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, скасування реєстрації, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя