Провадження № 2/512/358/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 представник позивача Лисенко О.С. звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з цивільним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.06.2025 вказану цивільну справу передано до Савранського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

Так, 24.07.2025 до Савранського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом представника позивача Лисенко О.С. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача Лисенко О.С. просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №02.04.2024-10001637 від 02.04.2024 у розмірі 21980,00 грн. судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому вказану справу.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 31.07.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху для усунення виявлених недоліків, оскільки позивачем не надано суду виписку про рух коштів на рахунку відповідача, не надано детального розрахунку відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання.

Копія ухвали Савранського районного суду Одеської області від 31.07.2025 надіслана ТОВ «Споживчий центр» та представнику позивача Лисенко О.С. 31.07.2025 в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету та в цей же день успішно отримана адресатами, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 34,35).

Відповідно до частини 7 статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Крім того, позивач та його представник не були позбавлені права на ознайомлення з ухвалою суду про залишення позову без руху в Єдиному державному реєстрі судових рішень та виконати вимоги ухвали суду.

Отже, позивач який звернувся до суду за захистом свого права, ініціював вказане провадження, долею справи в розумні інтервали часу не цікавиться, вимоги ухвали не виконує.

Станом на 10.10.2025 позивачем недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду про залишення позову без руху у визначений судом строк не усунуто, клопотань про його продовження суду не надано, у зв`язку з чим, відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, заява визнається неподаною та повертається позивачу.

Проаналізувавши заяву про усунення недоліків, документи, що додані до неї, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивачем на виконання вищевказаної ухвали позивачем не надано суду виписку про рух коштів на рахунку відповідача, не надано детального розрахунку відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання, тим самим не усунуто недоліків, на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовну заяву разом з додатками слід повернути, оскільки позивач у встановлені строки виявлені недоліки не усунув, а також з відповідною заявою про продовження встановлених судом процесуальних строків у визначеному процесуальним законом порядку не звернувся.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, вищезазначену позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

В зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із вказаною заявою.

Керуючись ст.293, 294, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький