Провадження № 2/932/4401/25
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Петунін І. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська про стягнення збільшення вартості нежитлового приміщення

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська про стягнення збільшення вартості нежитлового приміщення, а саме нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського р-ну міста Дніпра.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28.07.2025, справа була передана до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за виключною підсудністю, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського р-ну міста Дніпра, при цьому суддя послався на п.п. 7.23, 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021, справа № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.09.2025 справу було повернуто Шевченківському районному суду міста Дніпра як помилкову направлену для розгляду за місцезнаходженням відповідача з посиланням на п.п. 41, 42 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та п. 2 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Суддя звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.02.2021, справа № 911/2390/18 встановила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, тобто відступила від висновків того, що перелік справ є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, як на це вказано в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.09.2025.

Між тим, згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тому суддя керувався саме висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 та сталою практикою судів після оприлюднення цієї постанови, а не постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013.

Також, за змістом ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справа була передана за підсудністю не внаслідок помилки, а відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України з врахуванням висновків, викладених у п.п. 7.23, 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021, справа № 911/2390/18.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За п.п. 7.23, 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021, справа № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Предметом спору є вартість збільшення нерухомого майна внаслідок його поліпшення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського р-ну міста Дніпра, то справа підлягає передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра до виключної територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить місцезнаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 352-355, 442 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська про стягнення збільшення вартості нежитлового приміщення передати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Петунін