Провадження № 2/750/43/25
03 жовтня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
суддіСупруна О.П.,
секретар з участюОСОБА_1 , відповідача, представника відповідача адвоката Сагаля С.В.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Бондар Микола Костянтинович, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Красногор Олександр Володимирович, ОСОБА_4 ,
У жовтні 2023 року позивач через адвоката Прокоф`єва Б.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , який 12.11.2025 був замінений на його правонаступника ОСОБА_3 , у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 29.12.2022, видане на ім`я ОСОБА_5 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бондарем М.К. на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Справа автоматизованою системою документообігу суду розподілена для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_6 .
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В. від 23.10.2023 прийняла позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрила провадження в справі, призначила підготовче засідання.
07.08.2025 суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 № 1654/0/15-25.
На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2025 № 6 справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 15.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та призначив підготовче засідання на 03.10.2025.
У підготовчому засіданні, після повідомлення головуючим про потенційний конфлікт інтересів, який полягає в тому, що адвокат Прокоф`єв Б.І., який бере участь у справі в якості представника позивача, перебуває в дружніх відносинах із головуючим суддею Супруном О.П. та є хрещеним батьком його сина, представник відповідача заявив відвід судді, мотивуючи це сумнівами в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи.
Відповідач підтримала заяву свого представника.
Інші учасники справи до суду не з`явилися.
Вирішуючи заяву про відвід суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною третьою статті 39 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
За правилом частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Ураховуючи те, що відвід судді заявлений у судовому засіданні, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.
Відповідно до частин першої та другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Про наявність суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності суду також зазначено у рішенні від 03.05.2007 «Бочан проти України» (заява № 7577/02), згідно пункту 66 якого суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див. серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22.02.1996, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід за суб`єктивним критерієм безсторонності.
Разом з тим, з огляду на традиції української нації, за якими відносини із хрещеними матір`ю/батьком прирівнюються до родинних зв`язків, а також беручи до уваги те, що Прокоф`єв Б.І. дійсно є хрещеним батьком сина головуючого у справі, що може викликати сумніви зі сторони заінтересованої особи щодо безсторонності суду за об`єктивним критерієм, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява про відвід підлягає задоволенню.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39-41, 258-261, 353 ЦПК України, суд
Задовольнити заяву представника відповідача про відвід судді.
Відвести суддю Супруна О.П. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя