УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну неналежного відповідача за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним договору позики.

04 вересня 2025 року представником позивача до суду було подано клопотання про заміну неналежного відповідача.

В обгрунтування поданого клопотання зазначив, що 27.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальності «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77913162.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Серед інших осіб, відносно яких було відступлено право вимоги за спірною заборгованістю, був ОСОБА_1 .

За таких обставин, сторонами по спірному договору, окремі положення якого оскаржуються, є ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Просить замінити відповідача по цивільній справі №761/35904/25 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Сторони в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим.

Відповідно до п.п. 4 п. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ч. 1-3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та правову підставу вимог, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 311/300/19.

Зважаючи на зміст позовних вимог та на виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, враховуючи, договір факторингу, який укладений між сторонами, суд вважає, що клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статями 51, 260, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну неналежного відповідача - задовольнити.

Замінити у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним договору позики неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Зобов`язати позивача надіслати копію позову та доданих до нього документів відповідачам та направити на адресу суду підтвердження про направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Визначити відповідачу/ам строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

В разі подання позивачем відповіді на відзив, а відповідачем - заперечення на відповідь, вони мають бути надіслані в порядку, встановленому ст. ст. 178, 179, 180 ЦПК України, в 5-денний строк з моменту його отримання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій АНОХІН