Номер провадження: 22-ц/813/1735/25
Справа № 504/42/19
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

прокурора в особі Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, представників Орлика В.В., Маркевич А.М., Богатир В.К.,

позивача держави в особі Міністерства оборони України, представника Дідуха С.П.,

позивача держави в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління, представників Склезь Ю.В., Корчевського М.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 Артьомової Т.К.,

представника відповідача Новикової О.А. Логовського В.В.,

від відповідача Одеської районної державної адміністрації Одеської області не з`явились,

переглянувши справу №504/42/19 за позовом Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Одеської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту, зобов`язання повернути земельну ділянку за апеляційною скаргою Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року у складі судді Вінської Н.В., -

в с т а н о в и в :

Військовий прокурор Одеського регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, звернувшись 08 січня 2019 року до суду з позовом до ОСОБА_1 , Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, вказав, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б №031728 Чабанській квартирно- експлуатаційній частині Одеського району, правонаступником якої є КЕВ м. Одеси, у 1983 році виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області надано у постійне та безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 4382,6 га, до складу якої увійшла земельна ділянка військового містечка Красносілка НОМЕР_1 площею 71,8 га, розташована на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Згідно зі статтями 77, 78, 84 ЗК України, статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України», статті 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони» вказані землі відносяться за формою власності до державної власності за цільовим призначенням до земель оборони.

Водночас розпорядженням Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 «Про видачу державних актів про право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради» затверджено проект відведення земельних ділянок та передано у власність фізичним особам для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Красносільської сільської ради земельні ділянки площею по 1 га загальною площею 4 га.

На підставі вказаного розпорядження Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації, зокрема, видано громадянину ОСОБА_3 . Державний акт серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:001:0092, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, розпорядженням Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 земельна ділянка площею 1 га незаконно виведена з державної власності та передана до приватної власності, змінено її цільове призначення із земель оборони на землі сільськогосподарського призначення.

Розпорядження Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 військова прокуратура у 2013 році оскаржила до господарського суду, де у справі №916/1651/13 проведено експертизу, яка підтвердила, що земельна ділянка, зокрема надана у власність ОСОБА_1 за кадастровим номером :01:001:0092, розташована (перебуває) у межах Державного акту на право користування серії Б №031728, виданого Чабанській квартирно-експлуатаційній частині у 1983 році, а саме в межах земельної ділянки військового містечка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Господарського суду Одеської області від 02 квітня 2018 року у справі №916/1651/13, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31 липня 2018 року, позов військової прокуратури Одеського гарнізону задоволено.

Відтак, з метою фактичного захисту прав та законних інтересів Міністерства оборони України та КЕВ м. Одеси виникла необхідність у визнанні недійсним Державного акту серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:001:0092, на підставі якого у громадянина ОСОБА_1 безпідставно виникло право власності на частину земельної ділянки військового містечка та зобов`язання відповідача повернути вказану земельну ділянку державі в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Одеси.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0092 має бути віднесена за цільовим призначенням до земель оборони, за формою власності до державної власності. Вилучення Лиманською (Комінтернівською) районною державною адміністрацією спірної земельної ділянки із земель оборони відбулося з порушенням норм законодавства України.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Розпорядженням Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0092 передана у власність громадянину ОСОБА_1 безоплатно.

Відповідно до положень частини 3 статті 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Прокурор просив:

визнати недійсним Державний акт серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0092, виданий Лиманською (Комінтернівською) районною державною адміністрацією Одеської області ОСОБА_1 на підставі розпорядження Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації Одеської області №201 від 11 березня 2004 року;

зобов`язати ОСОБА_1 повернути за актом прийому-передачі державі в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:001:0092, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , межі якої визначено у Державному акті серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року (т.1 а.с.1-8).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.38).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що Державний акт серії ЯА №163003 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201, прийнятого в межах повноважень адміністрації на підставі чинного на той час законодавства та належним чином оформлених документів. Законне право власності на земельну ділянку у ОСОБА_1 виникло у 2004 році. Втручання держави у право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно має бути витребувано. 20 липня 2007 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_2 , з огляду на що наразі не є володільцем спірного майна (т.1 а.с.81-84).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року позовну заяву прокурора залишено без розгляду для підтвердження підстав представництва (т.1 а.с.107-108).

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартино-експлуатаційного відділу міста Одеси задоволено частково; ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.142-146).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року задоволено заяву прокурора про відвід судді (т.1 а.с.158-159).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 травня 2020 року справу прийнято до провадження іншим суддею (т.1 а.с.164).

01 червня 2020 року представником Артьомовою Т.К. в інтересах ОСОБА_1 надано суду постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 січня 2020 року у справі №916/1651/13, якою скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31 липня 2018 року та рішення Господарського суду Одеської області від 02 квітня 2018 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК (спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства) (т.1 а.с.165-167).

11 серпня 2020 року Військовий прокурор Одеського регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси подав заяву про зміну предмета позову у зв`язку з касаційним переглядом господарської справи №916/1651/13 (т.1 а.с.177-179).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року, постановленою в судовому засіданні без видалення до нарадчої кімнати, заяву прокурора про зміну предмету позову залишено без руху для усунення недоліків (т.1 а.с.180-182).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду (т.1 а.с.186).

17 серпня 2020 року прокурором в порядку виконання ухвали суду про залишення заяви про зміну предмету позову подано заяву про зміну предмету позову (т.1 а.с.187-190, 191-194).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2020 року заяву прокурора від 17 серпня 2020 року про зміну предмета позову визнано неподаною та повернуто (т.1 а.с.210).

25 лютого 2021 року Військовий прокурор Одеського регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси подав заяву про зміну предмету позову у зв`язку з касаційним переглядом господарської справи №916/1651/13 та просив:

визнати незаконним та скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради» в частині, що стосується затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу ОСОБА_1 , передачі ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу у власність для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним Державний акт серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0092, виданий Лиманською (Комінтернівською) районною державною адміністрацією Одеської області ОСОБА_1 на підставі розпорядження Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації Одеської області №201 від 11 березня 2004 року;

зобов`язати ОСОБА_1 повернути за актом прийому-передачі державі в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:001:0092, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , межі якої визначено у Державному акті серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року (т.1 а.с.214-216).

03 березня 2021 року представником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку (т.1 а.с.225-226).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 вересня 2021 року заяву прокурора від 25 лютого 2021 року про зміну предмета позову прийнято до розгляду; замінено відповідача Лиманську районну державну адміністрацію Одеської області правонаступником Одеською районною державною адміністрацією Одеської області; відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 про повернення позовної заяви (т.2 а.с.1-2).

07 листопада 2022 року Керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси подав заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 ; подав заяву про зміну предмета позову у зв`язку із залученням співвідповідача ОСОБА_2 та остаточно просив:

визнати незаконним та скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради» в частині, що стосується затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу ОСОБА_1 , передачі ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу у власність для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним Державний акт серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0092, виданий Лиманською (Комінтернівською) районною державною адміністрацією Одеської області ОСОБА_1 на підставі розпорядження Лиманської (Комінтернівської) районної державної адміністрації Одеської області №201 від 11 березня 2004 року;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0092, укладений 20 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

усунути перешкоди у користуванні Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси земельною ділянкою площею 1,0 га, розташованою за адресою: Одеська область, Лиманський район, територія Красносільської сільської ради, земельна ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0092, шляхом її повернення ОСОБА_2 за актом прийому-передачі Квартирно-експлуатаційному відділу міста Одеси;

стягнути судові витрати (т.2 а.с.86-88, 89-99).

29 грудня 2022 року представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подала відзив на заяву про зміну предмета позову, за змістом якого вимоги не визнано (т.2 а.с.114-119).

17 січня 2023 року Керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса надав відповідь на відзив, за змістом якої підтримав вимоги (т.2 а.с.125-130).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, заяву прокурора від 07 листопада 2022 року про зміну предмета позову прийнято до провадження (т.2 а.с.211-213).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 (т.2 а.с.215).

Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 позов не визнала, зазначивши у відзиві що військовий прокурор не має підстав для представництва інтересів держави у даній справі. Вимоги прокурора про усунення перешкод у користуванні майном шляхом повернення ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0092 є неспроможними та не відповідають завданням цивільного судочинства. Спір фактично спрямований на встановлення бажаних для сторони меж земельної ділянки, яка 40 років тому, ймовірно, була виділена у користування Чабанській квартирно-експлуатаційні частині, але й досі є несформованою та не становить окремого об`єкта цивільних прав. Докази того, що оскаржуване розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації безпосередньо стосується прав позивачів, відсутні. Немає підстав стверджувати про незаконне набуття ОСОБА_1 , а потому ОСОБА_2 земель оборони. В діях відповідачів відсутні будь-які ознаки самовільного, протиправного захоплення та/або незаконного утримання спірної земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 набула 15 років тому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Прокурором обрано неналежний спосіб захисту. Викладено судження щодо позовної давності та відсутності підстав вважати, що звернення до господарського суду в справі №916/1651/13 перервало перебіг строку позовної давності до вимог про визнання недійсним державного акту, договору купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (т.3 а.с.29-35).

Керівником Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави надано відповідь на відзив ОСОБА_2 на позов (т.3 а.с.73-87).

Відповідачем ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 надано заперечення на відповідь прокурора на відзив ОСОБА_2 на позов та письмові пояснення у справі (т.3 а.с.98-111, 129-132, 161-166).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року відмолено у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду (т.3 а.с.201).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено (т.4 а.с.67-71).

Висновок суду мотивовано тим, що оскаржуваним розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації спірна земельна ділянка не вилучалась, а передавалась. На час розгляду справи існує чинне рішення Красносільської сільської ради №21 від 19 січня 1995 року, яким вилучено частину земельної ділянки із землекористування військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 та передано до земель запасу Красносільської сільської ради у зв`язку з чим розпорядження є законним та прийнятим у межах повноважень. Землекористувач військова частина НОМЕР_3 від спірної земельної ділянки відмовилась добровільно. Відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування розпорядження райдержадміністрації №201 від 11 березня 2004 року та державного акту має наслідком відсутність підстав для задоволення похідних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та її повернення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення суду.

В апеляційній скарзі Керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.4 а.с.74-93).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Відповідно до Держаного акту на право постійного користування землею серії Б№031728 Чабанській квартирно-експлуатаційній частині, правонаступником якої є Одеське КЕУ (КЕВ м. Одеси), у 1983 році виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради надано у постійне безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 4382,6 га, до складу якої увійшла земельна ділянка військового містечка ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 71,8 кв.м, розташована на території Красносільської сільської ради. Вказані землі відносяться за формою власності до державної власності, за цільовим призначенням до земель оборони. Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 земельна ділянка площею 1,0 га кадастровий номер :01:001:0092 незаконно виведена з державної власності та передана у приватну власність, змінено її цільове призначення із земель оборони на землі сільськогосподарського призначення. На підставі Державного акту серії ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0092 у ОСОБА_1 виникло безпідставно, земельна ділянка є частиною земельної ділянки військового містечка та підлягає поверненню державі в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Одеси. Передача земель оборони іншим державним органам або територіальним громадам, зокрема супроводжується зміною цільового призначення земельної ділянки шляхом прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством; добровільною відмовою землекористувача військової частини від права користування земельною ділянкою та компетентних органів держави України від права державної власності на земельну ділянку. Будь-яких доказів того, що названі вище дії передували прийняттю розпорядження Комінтернівської районної адміністрації від 11 березня 2004 року №201, немає, адміністрація розпорядилася земельними ділянками за відсутності компетенції. За приписами пункту «б» частини 3 статті 84 ЗК України (в редакції, чинній на момент прийняття розпорядження) заборонено передачу у комунальну власність земель оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення. Висновок суду про добровільну відмову землекористувача від земельної ділянки неправильний. Згода Міністра оборони України або за його дорученням начальника розквартирування військ та капітального будівництва начальника Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України, як і рішення Кабінету Міністрів України з цього питання відсутні. Спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_1 безоплатно, то у даному випадку слід керуватися частиною 3 статті 388 ЦК України, яка передбачає, що власник має право витребувати майно від добросовісного набувача у всіх випадках. Втручання держави у мирне володіння майном правомірне. Повернення земельної ділянки у державну власність переслідує легітимну мету контролю за її використанням за цільовим призначенням. Важливість інтересів зумовлена, зокрема, особливим статусом спірної земельної ділянки, а саме приналежністю до земель оборони.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеським квартирно-експлуатаційним управління підтримано апеляційну скаргу (т.4 а.с.109-112).

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовано наступним. Оспорюване прокурором розпорядження адміністрації від 22 березня 2004 року №201 як нормативно-правовий акт не створював та не породжував тих негативних наслідків, на які вказував прокурор, а саме вилучення з його користування частини земельної ділянки та зміни її цільового призначення. Прокурором залишено без уваги те, що спірні земельні ділянки передані громадянам у власність оскаржуваним розпорядженням, раніше були надані громадянам у користування Красносільською сільською радою і фактично знаходилися в їх користуванні з 1992 року. ОСОБА_1 у відзиві на позов посилався на рішення від 19 січня 1995 року №21 «Про вилучення частини земельної ділянки із землекористування в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 і передачу в землі запасу Красносільській сільській раді народних депутатів на підставі матеріалів, наданих командиром військової частини НОМЕР_3 , КЕВ Чорноморського району», Вказаним рішенням сільська рада, керуючись постановою ВРУ «Про земельну реформу», спільних наказів Міністра оборони України та Голови державного комітету України з земельних ресурсів 1992 року №34/103, вилучила з користування військової частини в АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 6.5 га та прийняла її до земель запасу для наступного розподілу громадянам під розширення особистого господарства. Прокурором правомірність рішення ради від 19 січня 1995 року №21 не оспорюється. Розпорядження від 11 березня 2004 року №201 приймалось в межах її повноважень, відповідно до чинного на той час законодавства та належним чином оформлених документів, що не суперечать вказаним прокурором нормативно-правовим актам. Прокурор, посилаючись лише на аналіз норм спеціального законодавства, що регулює порядок вилучення земель з користування Міноборони, дійшов необґрунтованого висновку про незаконність оспорюваного розпорядження адміністрації, при цьому до позову не додано доказів на підтвердження незаконності розпорядження. Посилання на господарську справу №916/1651/13 є безпідставним, так як судові рішення скасовані. В справі відсутні докази про те, що виділені ОСОБА_1 та іншим громадянами земельні ділянки є землями військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Ці земельні ділянки знаходяться поза межами військового містечка та ніколи не відносились (не входили) до земель оборони. Посилання прокурора на знаходження виділених ОСОБА_1 та іншим громадянам земельних ділянок у межах виданого Чабанській КЕЧ Державного акту №031725 від 1983 року незаконні (т.4 а.с.128-134).

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовано наступним. Прокурор не надав доказів, достатніх для висновку про те, що оскаржуване розпорядження адміністрації дійсно стосується прав та інтересів Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління. Доводи про те, що належна на праві власності ОСОБА_2 земельна ділянка фізично знаходиться в межах земельної ділянки, яка у свій час була надана у користування Чабанській КЕЧ, позбавлені будь-якого доказового підґрунтя. Спір фактично спрямований на встановлення бажаних для сторони меж земельної ділянки, яка 40 років тому, ймовірно, була виділена у користування Чабанській КЕЧ, але й досі є несформованою та не становить окремого об`єкта цивільних прав. Чинним є рішення Красносільської сільської ради від 19 січня 1995 року №21 «Про вилучення частини земельної ділянки з землекористування в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 і передачу в землі запасу Красносільській сільській раді народних депутатів»; дане рішення сільської ради відповідає існуючому на той час правовому регулюванню. Рішення ради від 19 січня 1995 року №21 прийнято на підставі матеріалів, наданих військовою частиною НОМЕР_3 та КЕЧ Чорноморського району, керуючись спільним наказом Міністра оборони України і Голови Державного комітету України з земельних ресурсів 1992 року №34/103 «Про інвентаризацію земель, що знаходяться у користуванні Міністерства оборони України». Згідно Опису №4, який є додатком до Акту приймання-передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд та обладнання, квартирного майна, палива та території військового містечка від 29 липня 1996 року, КЕЧ Чорноморського району передала, а КЕЧ Одеського району прийняла, зокрема, «Документи по землекористуванню», серед яких: ІНФОРМАЦІЯ_2 картка на земельну ділянку, копія плану землекористування; Акт приймання-передачі земельної ділянки в 6,5 га в народне господарство; Рішення Красносільської ради про вилучення частини земельної ділянки у в/ч НОМЕР_3 з планом земельної ділянки; Акт приймання-передачі земельної ділянки. Таким чином, КЕЧ Одеського району не тільки було відомо про рішення Красносільської сільської ради від 19 січня 1995 року №21, а й зазначене рішення було прийнято КЕЧ до виконання. Позиція прокурора не враховує цілий ряд важливих для даної справи обставин та подій суспільно-політичного та економічного життя країни того періоду. Нормативно-правові акти, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги, прийняті пізніше рішення Красносільської сільської ради від 19 січня 1995 року №21, відповідно, доводи прокурора про порушення приведених ним нормативно-правових актів не можуть бути підставою для висновку про незаконність вилучення спірної земельної ділянки. Має місце порушення принципу заборони суперечливої поведінки. Прокурором обрано таку конструкцію позовних вимог, за якої за захистом права фактично звернувся той самий суб`єкт як то Одеське КЕУ (КЕВ м. Одеси), правонаступники якого у свій час ініціювали відмову від цього права при прийнятті Красносільською сільською радою рішення від 19 січня 1995 року №21 (т.4 а.с.177-186).

Міністерством оборони України надано відповідь на відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, за змістом якої, серед іншого, зазначено, що повернення земельної ділянки у державну власність переслідує легітимну мету контролю за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням. Висновок суду про наділення повноваженнями військової частини НОМЕР_3 розпоряджатися землями оборони є помилковим, так як право розпоряджатися землями оборони належить власнику як то державі в особі Кабінету Міністрів України за поданням (згодою) користувача як то Міністерства оборони України (органу управління державним майном). В умовах війни усунення будь-яких перешкод з боку сторонніх осіб у користуванні землями оборони відновлює правовий порядок використання земель оборони, сприяє заходам забезпечення обороноздатності держави (т.4 а.с.156-159).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги; зміну рішення суду в його мотивувальній частині щодо вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту; скасування рішення в частині щодо вимог про зобов`язання повернути земельну ділянку з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення вимог та зобов`язання ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку державі з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Державного акту на право користування землею серії Б №031728, виданого у 1983 році Комінтернівською районною радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №35, Чабанській квартирно-експлуатаційній частині, розташованій в селищі Гвардійське Комінтернівського району Одеської області, надано у користування безстроково та безоплатно для будівництва об`єктів земельну ділянку площею 4382,0 га (т.1 а.с.9-14).

Рішенням Красносільської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 19 січня 1995 року №19 «Про вилучення частини земельної ділянки із землекористування в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 і передачі до земель запасу Красносільської сільської ради народних депутатів» вилучено із землекористування військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 6,5 га; прийнято в землі запасу Красносільської сільської ради земельну ділянку площею 6,5 га в АДРЕСА_1 для подальшого розподілу громадянам під розширення особистого підсобного господарства. У рішення вказано, що рішення сільською радою прийнято за результатами розгляду матеріалів, наданих військовою частиною НОМЕР_3 , КЕЧ Чорноморського району; при прийнятті рішення сільська рада керувалась постановою Верховної ради України від 18 грудня 1990 року №563-ХП «Про земельну реформу», спільним наказом Міністра оборони України і Голови Державного комітету України по земельним ресурсам 1992 року №34/103, пунктом 1 статті 11.27 Земельного кодексу України (т.2 а.с.205).

Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради»:

затверджено проект відведення земельних ділянок громадянам України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Красносільської сільської ради;

передано громадянам України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку земельні ділянки загальною площею 4,0 га ріллі із земель запасу сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради;

рекомендовано громадянам України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку замовити виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки у відповідному землевпорядному підприємстві чи організації;

рекомендовано районному відділу земельних ресурсів: зареєструвати та видати громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку державні акти на право власності на земельні ділянки; внести відповідні зміни до земельно-кадастрової документації (т.1 а.с.15-16, т.2 а.с.148).

Додатком до розпорядження від 11 березня 2004 року №201 є Список громадян, яким надаються у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Красносільської сільської ради; список складається з 4 осіб: ОСОБА_6 1,0 га, ОСОБА_1 1,0 га, ОСОБА_7 1,0 га, ОСОБА_3 1,0 га (т.1 а.с.16).

Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №163000 видано 16 листопада 2004 року Комінтернівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,0 га на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області; цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства»; кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0092. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01 (т.1 а.с.28).

Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. 20 липня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1639, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0092 (т.1 а.с.85, 86).

Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0092 площею 1,0 га входила у земельну ділянку загальною площею 4382,6, на яку Державний акт на право користування землею серії Б №031728 виданого у 1983 році Комінтернівською районною радою народних депутатів Чабанській квартирно-експлуатаційній частині.

Земельна ділянка площею 4382,6 га, на яку видано у 1983 році Державний акт на право користування землею серії Б №031728, відноситься до земель оборони.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0092 перебуває в межах земельної ділянки військового містечка ІНФОРМАЦІЯ_1 та, відповідно, в межах земельної ділянки загальною площею 4382,6, на яку Державний акт на право користування землею серії Б №031728 виданого у 1983 році Комінтернівською районною радою народних депутатів Чабанській квартирно-експлуатаційній частині.

Згідно статті 13 ЗК України 2001 року в редакції, чинній на час прийняття розпорядження, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належало до повноважень Кабінету міністрів України в галузі земельних відносин.

Згідно статті 17 ЗК України 2001 року в редакції, чинній на час прийняття розпорядження, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належало до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин.

Стаття 19 ЗК України 2001 року в редакції, чинній на час прийняття розпорядження, визначала категорії земель за основним цільовим призначенням, зокрема, пунктом ж) частини 1 даної статті перебачено таку категорію земель як «землі оборони».

Статтею 77 ЗК України в редакції, чинній на час прийняття розпорядження, було передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України (ч.1); землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності (ч.2); навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування (ч.3); порядок використання земель оборони встановлюється законом (ч.4).

Статтею 84 ЗК України в редакції чинній на час прийняття розпорядження, було врегульовано право власності на землю держави та визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч.1); до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (п.б ч.3); до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі оборони (п.в ч.4).

Згідно Закону України «Про використання земель оборони» в редакції, чинній на час прийняття розпорядження, було передбачено, що:

Землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України (ст.1 Закону);

Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України (ч.1 ст.2 Закону);

Військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування (ч.4 Закону).

Отже, спірна земельна ділянка, що має кадастровий номер :01:001:0092, є частиною земельної ділянки, що перебуває у державній власності та є землею оборони.

Розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 11 березня 2004 року №201 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншим згідно додатку для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради» щодо ОСОБА_1 є незаконним, так як місцева адміністрація не мала та не має повноважень для розпорядженнями землями державної власності категорії «землі оборони» шляхом передання таких земель у приватну власність громадян.

Законом не було передбачено, рівно як і не передбачено наразі, передачу у приватну власність земель державної власності категорії «землі оборони».

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржено, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду спору слід виходити з принципу jura novit curia «суд знає закони».

Доводи відзивів на апеляційну скаргу в частині того, що не оскаржені рішення органу державної влади та місцевого самоврядування, які передували прийняттю районною державною адміністрацією розпорядження від 11 березня 2004 року №201, не приймаються як підстава для відмови у позові.

Прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та квартирно-експлуатаційного управління позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірна земельна ділянка належить на праві власності державі, а оскільки земельна ділянка є землею оборони, на яку поширюється особливий правовий режим, то право державної власності на таку землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України.

Стаття 14 Закону України «Про Збройні Сили України» відносить землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, до державної власності, а вказаним військовим частинам та установам надає право оперативного управління ними. Вирішення питання щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі і земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.

Стаття 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» врегульовує повноваження Міністерства оборони України як центрального органу управління військовим майном у Збройних Силах України, відповідно до яких Міністерство оборони України здійснює відчуження військового майна через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства і організації, а також здійснює управління військовим майном та забезпечує використання земельних ділянок державної власності, виділених для потреб Збройних Сил України.

На підставі розпорядження районної адміністрації від 11 березня 2004 року №201, прийнятого без належних на то повноважень з огляду на категорію землі «землі оборони», ОСОБА_1 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №163000, виданий 16 листопада 2004 року Комінтернівською районною державною адміністрацією на земельну ділянку цільового призначення «для ведення особистого селянського господарства» (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0092) та потому продав земельну ділянку ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого 20 липня 2007 року договору купівлі-продажу.

Отже, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження районної адміністрації від 11 березня 2004 року №201, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №163000 від 16 листопада 2004 року на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0092 не є ефективним способом захисту, адже задоволення таких вимог не призведе до відновлення володіння держави в особі Міністерства оборони України відповідної земельною ділянкою.

Заволодіння юридичними особами та громадянами землями оборони суперечить вимогам ЗК України, перехід до них права володіння такими землями є неприпустимим.

Рішення про передачу таких земель у власність фізичних чи юридичних осіб є неправомірними, відповідно, не створюють ті юридичні наслідки, на які вони спрямовані.

Зайняття фізичними та юридичними особами земельних ділянок земель оборони не пов`язане із позбавленням власника цих ділянок володіння ними навіть у випадках, коли право приватної власності на земельні ділянки було зареєстровано на підставі неправомірних рішень про передачу таких земель у власність фізичних чи юридичних осіб.

За таких обставин, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки земель оборони державі як власнику є негаторний позов; вимогу про усунення перешкод державі у користуванні чи розпорядження такими земельними ділянками можна заявити впродовж усього часу, поки триває відповідне порушення.

Позовні вимоги щодо повернення земельної ділянки підлягають задоволенню задовольнити частково, а саме шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути з приватної власності у державу в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління у державну власність земельну ділянку загальною площею 1.00 га кадастровий номер :01:001:0092.

В порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 на користь Одеського квартирно-експлуатаційного управління підлягають стягненню витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2881,50 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року в частині позовних вимог Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Одеської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту змінити в його мотивувальній частині в редакції даної постанови та залишити без змін в його резолютивній частині.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року в частині позовних вимог Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Одеської районної державної адміністрації Одеської області про зобов`язання повернути земельну ділянку скасувати.

Позовні вимоги Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Одеської районної державної адміністрації Одеської області про зобов`язання повернути земельну ділянку задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) повернути з приватної власності у державу в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління у державну власність земельну ділянку загальною площею 1.00 га кадастровий номер :01:001:0092.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Одеського квартирно-експлуатаційного управління () судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2881 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 вересня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова