Провадження № 2/202/124/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді Мариніна О.В.

при секретарі Пєшкічевої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Ладіс» про відшкодування заподіяного матеріального збитку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Ладіс» про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 01 липня 2021 року відбулося залиття його квартири з квартири відповідача ОСОБА_2 . За результатами огляду співробітниками ТОВ «Ладіс» був складений акт, у якому зафіксована причина й обсяги залиття. Причиною залиття зазначена розгерметизація гнучкого шлангу підведення води до змішувача у ванній кімнаті вищерозташованої квартири N? 60. У результаті цього залиття квартира зазнала ушкоджень, а вартість відбудовного ремонту складає 25000 грн. У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 частково відшкодував заподіяну шкоду у розмірі 5250 грн., однак невідшкодована сума збитків становить 19750 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів.

Представник відповідача ТОВ «Керуюча компанія Ладіс» позовні вимоги не визнав, надавши відзив на позовну заяву, доводи якого звів до того, що система гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення на відгалудженні від стояків або трійників (врізки) включно, що знаходяться в квартирі споживача відносяться до відповідальності власника квартири. Приймаючи до уваги що аварійна ситуація склалась причини розгерметизації гнучкого шлангу відведення води до змішувача у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , то відповідальність за наслідки аварії повністю полягає на власника цієї квартири.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надавши відзив на позовну заяву, згідно якого вважав, що акт залиття квартири не містить необхідних реквізитів та не може бути належними допустимими доказом заподіяння майнової шкоди. Акт обстеження, який позивачем був долучений до позовної заяви, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в акті не зазначена матеріальна шкода, зокрема обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість і не підтверджує завданий матеріальний збиток у розмірі 19750 грн., на якому наполягає позивач.

Крім того, у відповідача є розписка позивача від 17.07.2021, згідно до якої позивач зазначає, що він немає претензій до відповідача по пошкодженому майно та будівельних матеріалах.

У судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наданих матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

01 липня 2021 року відбулося залиття його квартири, про що було складено Акт про залиття від 06.07.2021. ( а.с. 13).

За результатами огляду співробітниками ТОВ «Ладіс» був складений Акт, у якому зафіксована причина й обсяги залиття. Причиною залиття є розгерметизація гнучкого шлангу підведення води до змішувача у ванній кімнаті вище розташованої квартири N? 60. У результаті цього залиття квартира зазнала наступних ушкоджень: у кухні відшарування шпалер на стелі загальною площею 6 м, у ванній кімнаті відшарування шпалер на стелі на площі 4 м, у коридорі відшарування шпалер на стелі площею до 3 м, на стінах до 2 м., у залі відшарування шпалер на стелі 15 м , на стінах до 4 м, здуття ДВП на підлозі 10м. Полотна вхідних дверей у квартиру набрякли від вологи, утруднене їх закриття, відкриття ( а.с. 13).

Крім того, позивач зазначає, що також зазнали значних пошкоджень дерев?яні меблі, а саме: шафа, ліжко, стіл, вийшов з ладу системний блок комп`ютера, були зіпсовані килим та матрац. Вартість відбудовного ремонту за підрахунками позивача складає 25000 грн.

До початку розгляду справи по суті, новим представником позивача, якого призначено йому Південного-Східним МРЦ з надання БВПД, додатково подано Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на ремонтні роботи квартири АДРЕСА_1 , здійснений інженером-проектувальником ОСОБА_4 , відповідно до якого, розмір шкоди завданої майну позивача становить 24 951,34 грн.

При цьому, сторона позивача не заперечувала проти часткової відшкодування шкоду у розмірі 5250 грн.

За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 №12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з Акту від 06.07.2025 він складений та підписаний членами комісії працівниками ТОВ «Керуюча компанія «Ладіс» після обстеження квартири, містить необхідні дані та відомості, а саме: дату його складання, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття, а відтак цей акт є належним і допустимим доказом протиправності поведінки відповідачки та її вини у залитті квартири позивачки та заподіянні їй матеріальної шкоди.

Таким чином, суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо недопустимості його як доказу.

При цьому слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, на підставі частини 1 і 2 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Клопотань про призначення експертизи сторонами не заявлялось.

Отже, факт залиття квартири, власником якої є позивач, підтверджується Актом від 06.07.2021, наданими фото таблицями, що відповідно до статей 77, 78 ЦПК України є належними і допустимими доказами.

Крім того, сам факт залиття квартири не оскаржувався й відповідачем ОСОБА_2 , представник якого заперечував лише проти розміру пошкоджень та суми збитків.

В той же час, суд приймає доводи представника відповідача ТОВ «Керуюча компанія Ладіс» про те, що система гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення на відгалудженні від стояків або трійників (врізки) включно, що знаходяться в квартирі споживача відносяться до відповідальності власника квартири та, оскільки аварійна ситуація склалась причини розгерметизації гнучкого шлангу відведення води до змішувача у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , то відповідальність за наслідки аварії повністю полягає на нього, як власника цієї квартири, у зв`язку з чим заявлення позову до ТОВ «Керуюча компанія Ладіс» є необґрунтованим.

Зважаючи на те, що відповідача ОСОБА_2 , як споживача комунальних послуг з водопостачання покладено обов`язок утримувати в належному стані сантехнічні прилади та не допускати порушення прав інших мешканців будинку (стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), саме на нього має бути покладений обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду.

Беручи до уваги надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено факт залиття, розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача ОСОБА_2 , причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири.

При цьому відповідач не навів належних та допустимих доказів на спростування своєї вини та, в цілому не заперечував у спричиненні позивачу шкоди, внаслідок залиття квартири.

В силу вимог статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом частини 2 статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Враховуючи не спростування відповідачкою презумпції вини у цих деліктних правовідносинах, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки майнової шкоди.

В той же час, суд приймає до уваги надані розписки від 06.07.2021, 12.07.2021 та 17.07.2021, згідно яких позивач отримав частину грошових коштів від відповідача в рахунок погашення спричиненої внаслідок залиття шкоди, із зазначенням у розписці від 17.07.2021 про те, що за майно та будівельні матеріали претензій до відповідача не має ( а.с. 62), у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підтверджені витрати в сумі 12 501,55 грн. необхідні на кошторисну заробітну плату ( а.с. 81).

Крім того, з відповідачки відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір 908 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог, заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Ладіс» - відмовити повністю.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану залиттям квартири в сумі 12 501,55 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Маринін