ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1963/24 Номер провадження 22-ц/814/419/25Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю представника позивача АТ «Райффайзен Банк» адвоката Науменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року ухвалене у складі головуючого судді Кузіної Ж.В., повний текст якого складений 20 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2024 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 26.11.2014 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем підписано заяву № PDV2-727651 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Відповідач прийняв публічну пропозицію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

19.01.2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 185896 грн. 14 коп., зі строком на 72 місяці та фіксованій процентній ставці у розмірі 23,90 % річних, а відповідач зобов`язалася повернути кредит у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на строки/терміни, що встановлені Договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором не виконала. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає. Просив стягнути суму заборгованість у розмірі, яка станом на 07.02.2024 становить 170 447 грн. 90 коп. та витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року у сумі 170447 грн. 90 коп., судові витрати у розмірі 3028 грн., а всього 173475 грн. 90 коп.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи просила рішення скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, докази на підтвердження форс-мажорних обставин.

Зазначає, що з 02.11.2023 року, відповідно до наказу Полтавської митниці від 19.07.2023 року №19- дс її звільнено з посади начальника відділу-головного бухгалтера Полтавської митниці. Копія трудової книжки додається.

На даний час вона намагається поновитися на посаді, з якої її звільнено, справа №440/17653/23. Також з 22.11.2023 року перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, вона зверталася до різних роботодавців з метою працевлаштування (довідка ЦЗ від 23.04.2023 року), але через війну в країні не можливо працевлаштуватися через відсутність вакансій та великий наплив внутрішньо-переміщених осіб, які також перебувають на обліку в ЦЗ та першочергово мають право на працевлаштування.

Більшість підприємств призупинили свою фінансову діяльність, у зв`язку з війною через неможливість забезпечити оплату заробітної плати працівникам. Дана ситуація виникла в умовах воєнного стану, що є причинно-наслідковим зв`язком настання вищевказаних форс-мажорних обставин. Відповідно до вимог п.п. 8.1. п. 8 кредитного договору №014-R0-82-124699443 від 19.01.2022 року "У разі порушення зобов`язання за цією Заявою-Договором Банк та Клієнт звільняються від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведуть, що це порушення сталося в наслідок випадку або форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.".

Крім того, зазначає, що поняття форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено на законодавчому рівні. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено: "Форсмажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо."

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. N 2024/02.0-7.1, зазначено: "Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 N 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

01.11.2024 року АТ «Райффайзен Банк» надало Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_1 на неодноразові виклики, будучи належним чином повідомлена в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася мотивуючи перебуванням на лікарняному саме під час призначення судових засідань. Враховуючи тривалий час перебування справи в суді апеляційної інстанції (більше року), та розумні строки розгляду даної справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача АТ «Райффайзен Банк» адвоката Науменко О.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2014 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем підписано заяву № PDV2-727651 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Відповідач прийняв публічну пропозицію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.raiffeisen.ua.

19.01.2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-124699443, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 185896 грн. 14 коп., зі строком на 72 місяці та фіксованій процентній ставці у розмірі 23,90 % річних, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.5.2., п.9.5. заяви-договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних/карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує, що до відносин сторін за цією заявою-договором застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2,6 Правил так само як би текст правил був би власноруч підписаний клієнтом. Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання клієнтом умов заяви-договору, інших договорів, забезпечують погашення кредиту.

На підтвердження заявленого розміру заборгованості і підстав для стягнення заборгованості Банк надав: обґрунтований розрахунок суми, яка стягується по кредиту за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року у сумі 170 447,90 грн. яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 161 036,48 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5 240,67 грн. заборгованості за відсотками у розмірі 9 411,42 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7 413,42 грн.; копію Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою»; копію Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року з додатком; Копію Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угода № PDV2727651 від 26.11.2014 р.; копію Витягу з правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль»

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався банк у підтвердження заявлених вимог.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції відповідає наведеним вимогам закону.

Згідно ст.3 ЗУ «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Факт укладення кредитного договору відповідачкою не заперечується.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність заборгованості за кредитним договором спростовуються наданими банком належними, допустимими і достатніми доказами, зокрема графіком платежів і розрахунком вартості споживчого кредиту й реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг) від 19.01.2022 року (а.с.15-16); паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» від 19.01.2022 року (а.с.9-10); розрахунком заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року за станом на 07 лютого 2024 року, наведені у якому дані розрахунки узгоджуються із даними, що містяться у виписці по рахунку за період з 19.01.2022 19.01.2023 ОСОБА_1 (а.с.19-24).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неможливість виконання зобов`язання за договором, внаслідок військової агресії та запровадженням воєнного стану в Україні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої, другої статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина перша статті 617 ЦК України).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі №904/6463/14).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Разом із тим, форс-мажор є окремою, самостійною обставиною, яка звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, яка характеризується тим, що обставини форс - мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені в договорі.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина друга статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні»).

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Проте зміст цього листа носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин, без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Відтак, цей лист не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Тому кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин, оскільки воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто, дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку (постанова Верховного Суду України від 15.06.2023 у справі №910/8580/22).

Згідно із вимогами статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачкою не виконано та не надано доказів, які б підтверджували, що саме внаслідок пов`язаних із форс-мажором обставин вона не могла виконати зобов`язання за кредитним договором, а також, що вона повідомляла про викладене кредитора.

Посилання відповідача на погіршення її матеріального становища не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки за правилами частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тоді як належних та допустимих доказів для застосування положень статті 617 цього Кодексу відповідачем не надано, а тому за правилами частини четвертої статті 12 ЦПК України вона несе ризик настання наслідків, із цим пов`язаних.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року- без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль