Справа № 727/8387/25
Провадження № 2/727/2168/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

представника третьої особи Кравчук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці цивільну справу за по-зовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Соловйов Дмитро Ігорович, до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини,-

встановив:

У липні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Соловйов Дмитро Ігорович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встанов-лення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої ди-тини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що рішенням Шевченківсько-го районного суду м. Чернівців від 01.03.2016 року по справі №727/786/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Як зазначає представник позивача, дитина сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розлучення батьків проживає разом з батьком вже понад 9 років. Батько дітей ОСОБА_1 є власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-паркет». Позивач разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тобто останній забезпечений житлом, умови проживання в якому задовільні. Вказує, що відповідно до характеристики Чернівецького ліцею №20 від 07.06.2020 року на ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 ціка-виться шкільним життям дитини та підтримує зв`язок з класним керівником, відкритий у спілкуванні, батьківські збори відвідує систематично. Дитина проживає з батьком, який відповідально ставиться до виховання сина. Мати ОСОБА_2 -рівна на контакт з класним керівником не йшла, батьківські збори не відвідувала, навчанням дитини не цікавилась.

Неповнолітній син перебуває на вихованні та на утриманні лише одного батька, що на переконання представника позивача підтверджується наступними доказа-ми: заявою неповнолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); довідкою ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ПАРКЕТ» №9 від 25.05.2022 року; податковою де-кларацією платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2021 рік з квитанцією №2; заявою ОСОБА_4 (бабусі неповнолітнього сина позивача) від 15.06.2022 року; актом оцінки потреб сім?ї/особи №264/02-07 від 01.07.2022 року; висновком оцінки потреб сім?ї №474 від 01.07.2022 року; висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради про доцільність визначення місця проживання дітей №01/02-24/2934 від 11.08.2022 року; довідкою ОСББ «Український дім» від 27.06.2022 року; характеристикою учня 5-Б класу Чернівецького ліцею №20 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 08.08.2022 року; заявою ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 21.10.2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Довганюк А.К.; заявою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від 24.10.2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Литвинчук О.B.; заявою ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) від 24.10.2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Литвинчук О.В.; заявою ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) від 21.10.2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського но-таріального округу Довганюк А.К.; заявою ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) від 21.10.2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Черні-вецького міського нотаріального округу Довганюк А.K.; заявою ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) від 21.10.2022 року, що засвідчена приватним но-таріусом Чернівецького міського нотаріального округу Довганюк А.К.; характеристи-кою ОСББ «Український дім» від 27.06.2022 року; характеристики учня 5-Б класу Чернівецького ліцею №20 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 07.06.2022 року; інформацією про результати психічного обстеження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Чернівецького ліцею №20 від 30.06.2022 року.

Як зазначає представник позивача, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини надасть позивачу право на відстрочку від мобілізації, у зв`язку із чим просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провад-ження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Також надав клопотання, згідно якого просив долучити до матеріалів справи додаткові докази на підтвердження позовних вимог, а саме: інформацію про стан утримання, навчання та виховання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 8-Б класу Чернівецького ліцею №20 від 31.07.2025 року; довідку «Чернівецької міської дитячої поліклініки» від 01.08.2025 року; лист голови громадської організації «Всесвітній день вишиванки» №3107 від 31.07.2025 року; документи з податкової звітності ФОП ОСОБА_12 та ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ПАРКЕТ», в якому ОСОБА_1 є директором.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання спра-ви сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, судом вживалися захо-ди щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_13 , в судовому засіданні залишив задоволення позовних вимог на розсуд суду. Разом з тим, відповідно до письмових пояснень, наданих представник третьої особи, не вважає, що факт розірвання шлюбу та встановлене місце проживання дитини доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила винести у відповідності до вимог чинного законодавства.

Допитаний судом неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що він, дійсно, постійно проживає з батьком, але з матір`ю спілкується по телефону, остання інколи виходитиь на зв`язок.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно переві-ривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сто-рона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона по-силається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис від 18 липня 2012 року №1548. Батьками особи вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.6).

01 березня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/786/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.11-12).

Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02-24/2934 від 11.08.2022 року, останні вважають за доцільне визна-чити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , із батьком ОСОБА_15 , не порушуючи право матері ОСОБА_2 -рівни на участь у вихованні дітей (а.с.21-23).

Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї, складеного Чернівецьким міським цент-ром соціальних служб Чернівецької міської ради від 01 липня 2022 року, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . У помешканні прибрано, наявні усі зручності, необхідні для прожи-вання дитини (а.с.14-20).

Згідно довідки від 27.06.2022 року, виданої ОСББ «Український Дім», позивач та його сини, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають у трьох на протязі 5 (п`яти) років за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії характеристики, складеної 08 серпня 2022 року Чернівецьким ліцеєм №20 на учня ОСОБА_3 , батько дитини ОСОБА_1 повністю займається вихованням сина, приймає активну участь у всіх заходах закладу, мати дитини в ліцей не з`являлась (а.с.25).

Судом досліджено заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , згідно яких малолітній ОСОБА_3 знаходиться на вихованні його батька, ОСОБА_1 (а.с.26-31).

Згідно довідки ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ПАРКЕТ», позивачу за 2021 рік з прибутку під-приємства було виплачено дивідендів у сумі 89 000,00 (вісімдесят дев`ять тисяч гри-вень).

Так, за статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) від-новлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого са-моврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановле-ний договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо дру-гий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здій-снений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, мають право на відстрочку від мобілізації.

Додатком 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для от-римання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мо-білізацію» до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мо-білізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, для оформлення відстрочки за п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено надання таких документів, які підтверджують право на відстрочку: рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи май-нових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непраце-здатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є пер-шоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до само-стійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний роз-виток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків від-повідно до закону.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихован-ню дитини.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо ди-тини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`я-зані поважати дитину.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч. 1 ст. 153 СК України).

Згідно із частинами 1, 2, 4 ст. 155 цього Кодексу, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухи-лення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини ви-рішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її ви-хованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає ди-тина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нор-мальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім ви-падків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припу-щеннях.

Дії учасників сімейних правовідносин мають бути добросовісними, характери-зуватися чесністю, відкритістю й повагою до інтересів інших членів суспільства. Вод-ночас учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користу-ватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допуска-ється.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зло-вживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні не-гативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо по-в`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 754/5841/17.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників сімейних правовідносин, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здій-снюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц).

СК України встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно по-в`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України).

Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі ма-ють бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, помер-лим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською право-суб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч зазначеній вимозі ЦПК України позивачем та його представником не надано суду жодного доказу, який би підтверджував винувату поведінку ОСОБА_2 і яка б свідчила про невиконання нею своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання сина, долучені позивачем до позову письмові докази свідчать лише про факт проживання дитини з ним та про належне виконання ним своїх обов`язків з вихо-вання дитини.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прожи-ває разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за спільною адресою, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради а також рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.09. 2022 року, згідно якого місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом з батьком, ОСОБА_17 -ном ОСОБА_18 .

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сі-мейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Попри це, позивач не заявляв до відповідача вимоги про позбавлення батьківсь-ких прав. Суд також звертає увагу, що в ході допиту свідка ОСОБА_3 , стало ві-домо що відповідачка, ОСОБА_2 , періодично цікавиться життям ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості підтвердити факт невиконання обо-в`язку щодо утримання та виховання малолітньої дитини з боку матері.

За вказаних обставин, оскільки факт самостійного виховання та утримання по-зивачем малолітньої дитини не знайшли свого підтвердження під часу судового роз-гляду, так як матір дитини не позбавлена батьківських прав, зобов`язана належним чи-ном виконувати свої батьківські обов`язки, крім цього остання підтримує контакт з ди-тиною, суд доходить висновку, що підстави для задоволення позовної заяви про вста-новлення факту самостійного утримання та виховання дитини відсутні.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових ви-трат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у за-доволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адво-кат Соловйов Дмитро Ігорович, до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ра-ди, ІНФОРМАЦІЯ_15 під-тримки, про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеля-ційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну ча-стину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного су-дового рішення.

Повний текст рішення суду складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя: О.Є.Терещенко