Справа № 2018/2-2056/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

секретаря судових засідань Максимовської Т.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання правочинів недійсними, -

встановив:

ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача з АТ «ПУМБ» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа №2018/2-2056/11 виданого 20 травня 2020 року Київським районним судом міста Харкова про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5289298 від 05.03.2008 року у сумі 36 211,98 доларів США (тридцять шість тисяч двісті одинадцять доларів, 98 центів); за кредитним договором № 5360817 від 18.04.2007 року в сумі 21 892,09 доларів США (двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто два долари, 09 центів) та за кредитним договором № 6487724 від18.06.2008 року у сумі 54 143,23 доларів США (п`ятдесят чотири тисячі сто сорок три долари, 23 центи), та витрати на судовий збір у розмірі 212,60 доларів США (двісті дванадцять доларів 60 центів), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 гривень (сто двадцять гривень, 00 копійок).

Представник заявника ТОВ «Цикл Фінанс», боржник, банк у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином.

Боржник ОСОБА_1 у поданих заявах проти задоволення заяви заперечувала, просила застосувати строки позовної давності. Також зазначала, що укладений договір цесії є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустричним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про визання правочинів недійсним первісний позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №5289298 в сумі 36211,98 доларів США, за кредитним договором №5360817 в сумі 21892,09 доларів США, за кредитним договором№ 6487724 в сумі 54143,23 доларів США та судовий збір. В задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2012року рішення було залишено без змін.

Стягувачем було отримано виконавчий лист та пред`явлено його до виконання.

Ухвалою Київського районного суду від 03.02.2020р. постановлено видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2018/2-2056/11 за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнарожний банк» про визнання правочинів недійсними.

На теперішній час на виконанні у приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича перебуває виконавче провадження № 73651511 від 20 грудня 2023 року, відкрите на підставі дублікату виконавчого листа № 2018/2-2056/11 виданого 20 травня 2020 року Київським районним судом міста Харкова, що підтверджується відповідними постановами приватного виконавця.

11 квітня 2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) № 1.

Пунктами 2.1, 3.1. 4.1 Договору передбачено, що цедент відступає цесіонарію в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі боржників та розмірі, передбаченому договором. Права вимоги відступається за ціною у національній валюті, що становить 2700100 грн. Права вимоги за реєстром боржників вважається відступленим у день надходження оплати прав вимоги в повному обсязі на рахунок цедента.

Згідно додатку договору відступлення права вимоги (цесії) № 1 до реєстру боржників, підписаного сторонами, входить заборгованість за договорами кредиту, укладеними із ОСОБА_1 № 5360817 від 18.04.2007р. та №6487724 від 18.06.2008р.

Згідно платіжної інструкції від 11.04.2024р. ТОВ «Цикл Фінанс» перерахував АТ «ПУМБ» за договором № 1 кошти в сумі 2700100 грн.

Зазначені документи свідчать про дійсність договору цесії, який ніким не оспорений.

За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Рішення суду про визнання недійсним договору №1, суду не надано.

Відповідно до частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

Категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

З огляду на зазначене, публічний порядок це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Отже, положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок .

Обставин, з якими закон пов`язує нікчемність правочину внаслідок порушення публічного порядку, під час судового розгляду не встановлено, і як наслідок відсутність підстав застосування наслідків нікчемного правочину.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із частинами першою, другою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Надані документи свідчать, що новий кредитор ТОВ «Цикл Фінанс» набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 5360817 та №6487724.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Наявність відкритого виконавчого провадження, свідчить про відсутність виконання рішення суду по справі №2018/2-2056/11. Судом на стадії виконання рішення суду , при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягає з`ясуванню розмір заборгованості, який залигається не виконаним.

Заява боржника про застосування строку позовної давності, задоволенню не підлягає. Так, боржник просить застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за договорами кредит, проте судом вже вирішений спір, щодо стягнення заборгованості за договорами кредиту та судом ухвалено рішення, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевикладене, заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.258-261, 442 ЦПК України, суд-

постановив:

Заяву ТОВ «Цикл Фінанс» - задовольнити.

Замінити стягувача з АТ «Перший Український міжнародний банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» (04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,б.8. ) у виконавчому провадженні №73651511 з виконання виконавчого листа виданого Київським районним судом м.Харкова по справі №2018/2-2056/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 5289298 в сумі 36211 дол. США 98 цен., за кредитним договором № 5360817 в сумі 21892 дол. США 09 цен., за кредитним договором №6487724 в сумі 54 143 дол. США 23 цент., а також судовий збір в сумі 212 дол. США 60 цент. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами № 5360817 та №6487724.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набила законної сили з моменту її підписання.

Суддя Бородіна Н.М.