РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/22372/24

Провадження № 22-ц/4815/931/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевчук Віктор Сергійович, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", в якому просить визнати протиправною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про проведення перерахунку ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» провести перерахунок заборгованості за послуги теплопостачання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 10.11.2023 року по 30.10.2024 року, у зв`язку з відсутністю у позивача опалювальних приладів з централізованого теплопостачання та неможливістю отриманням позивачем за вказаний період відповідних послуг з теплопостачання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона проживає у кімнаті АДРЕСА_2 , перебувала у трудових відносинах з КТП «Комуненергія» і на її прохання адміністрація КТП надала її дане житло у 2005 році, де вона проживає і по цей час. Як було їй відомо, вищевказаний гуртожиток не перебував на балансі КТП «Комуненергія», а знаходився на балансі іншого комунального закладу ДП «Житлобуд-6», правонаступником якого є АТЗТ «Житлобуд-6», та використовувався для проживання працівників такого підприємства. Згодом вказаний гуртожиток у 2006 році був проданий у власність новоствореної установи ТОВ «Житлобуд-6», яка була створена на базі збанкрутілого АТЗТ «Житлобуд-6». Як наслідок, через викуп приміщення гуртожитку юридичною особою приватного права, вона разом із іншими мешканцями гуртожитку втратили право на приватизацію своєї кімнати в гуртожитку. В 2011 році новим власником ТОВ «Житлобуд-6» було ініційовано процес виселення усіх мешканців гуртожитку шляхом пред`явлення до суду відповідного позову про їх виселення, в тому числі її, без надання іншого житла. Однак, відповідно до рішення Рівненського міського суду від 20.04.2012, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області, у її виселенні із займаної кімнати гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» було відмовлено.

У зв`язку із вказаними обставинами, ТОВ «Житлобуд-6» не маючи інших законних методів для виселення мешканців гуртожитку створює умови, які унеможливлюють проживання його мешканців в такому гуртожитку, а саме незважаючи на добросовісну сплату мешканцями усіх комунальних послуг, в тому числі квартплати, ТОВ «Житлобуд-6» допустив фактичне створення аварійного стану приміщення, оскільки не працює система центрального обігріву приміщення, центрального водопостачання, протікає дах, стіни вражені грибком, тощо. Згідно з заявою від 20.10.2023 до ТОВ «Рівнетеплоенерго» вона звернулася з проханням вирішити питання по центральній системі опалення в її кімнаті у гуртожитку по АДРЕСА_3 , а також направити комісію для обстеження системи опалення та встановити пломби тепловою інспекцією ТОВ «Рівнетеплоенерго». 08.01.2024 вона звернулася із заявою до ТОВ «Рівнетеплоенерго», в якій просила здійснити перерахунок за теплопостачання, яке відсутнє в її кімнаті по АДРЕСА_3 у зв`язку з демонтованим аварійним радіатором. Так, відповідно до акту обстеження кімнати АДРЕСА_4 від 10.11.2023 у складі комісії старшого інспектора СТГ ТОВ «Рівнетеплоенерго» Труша І.М., майстра району №1 ТОВ «Рівнетеплоенерго» Стецюка І.В., головного спеціаліста Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Корнійчука Г.В., директора ТОВ «Житло-Буд» Трибущука B.C. в присутності гр. ОСОБА_1 було проведено огляд кімнати № НОМЕР_1 в гуртожитку на АДРЕСА_3 та встановлено, що в кімнаті АДРЕСА_5 даного гуртожитку відсутній прилад опалення (радіатор), який зі слів ОСОБА_1 не обігріває кімнату та був демонтований. Згідно з відповіддю ТОВ «Рівнетеплоенерго» від 10.01.2024 №02-05/89 зазначають, що договір на обслуговування внутрішньобудинкової системи опалення з будинку за адресою: АДРЕСА_3 не укладався. По відновленню приладів опалення позивачці порадили звернутися до ТОВ «Житлобуд-6» та вказали, що перерахунок за послуги з теплопостачання неможливе.

08 серпня 2024 року вона повторно звернулася із заявою до ТОВ «Рівнетеплоенерго», в якій просила здійснити перерахунок за теплопостачання. Згідно з листом ТОВ «Рівнетеплоенерго» від 04.09.2024 №04-05/2426 вказано, що за адресою АДРЕСА_6 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_1 . Також зазначено, що станом на 01.09.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_2 наявна заборгованість за послугу постачання теплової енергії у розмірі 2911,13 грн. та за послугу абонентська плата у розмірі 639,90 грн.

Також вказує, що вона 01.02.2024, 01.07.2024, 25.07.2024, 15.09.2024 та 03.10.2024 зверталася на гарячу лінію до Рівненської обласної державної адміністрації зі зверненнями з проханням провести перерахунок оплати за послуги теплопостачання, оскільки у неї немає тепла в кімнаті та щодо надання придатних умов для проживання ОСОБА_1 . Проте, незважаючи на те, що у неї в кімнаті відсутній прилад опалення (радіатор), відповідач ТОВ «Рівнетеплоенерго» продовжує нараховувати їй заборгованість за послуги з теплопостачання. Враховуючи викладене вважає, що відповідач зобов`язаний провести перерахунок оплати за послуги теплопостачання, у зв`язку з відсутністю у неї опалювальних приладів з централізованого теплопостачання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Шевчук В.С., подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач проживає у кімнаті гуртожитку, де власник створює умови, які унеможливлюють проживання мешканців, зокрема допустив фактичне створення аварійного стану.

Було встановлено, що у кімнаті АДРЕСА_5 (де проживає скаржниця) відсутній прилад опалення (радіатор), який, за її словами, не обігрівав кімнату та був демонтований

Скаржниця стверджує, що теплопостачання в її квартирі було відключене власником будинку (ТОВ «Житло-Буд»), а не нею особисто.

Власник/наймодавець (або управитель) зобов`язаний забезпечувати схоронність житлового фонду, своєчасно провадити ремонт жилих будинків та забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання.

Вказує, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги, а також право на зменшення розміру плати за послуги у разі їх ненадання або неналежної якості. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості.

Незважаючи на звернення позивача, ТОВ «Рівнетеплоенерго» відмовило у перерахунку, посилаючись на те, що договір на обслуговування внутрішньобудинкової системи опалення з будинком не укладався, а щодо відновлення приладів опалення слід звернутись до власника.

На думку апелянта виконавець зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги за весь період її ненадання або невідповідної якості. Перерахунок здійснюється, зокрема, у разі ненадання послуги з постачання теплової енергії або якщо температура повітря у приміщеннях споживача не відповідає нормативній температурі.

Враховуючи наведене просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів, які не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач на час звернення до суду з позовом проживала в кімнаті АДРЕСА_2 . Позивач перебувала у трудових відносинах з КТП «Комуненергія» і на її прохання адміністрація КТП надала вказане житло у 2005 році.

Вказаний гуртожиток знаходився на балансі ДП «Житлобуд-6» правонаступником, якого є АТЗТ «Житлобуд-6», та використовувався для проживання працівників такого підприємства.

Відповідно до листа Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради від 29.09.2023 року №Д-55/2-23 ТзОВ "Житлобуд-6" гуртожиток на вул.Відінській, 10 переданий ТзОВ «Житлобуд-В» для утримання та обслуговування.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 20.10.2023, вона зверталася до ТОВ «Рівнетеплоенерго» з проханням вирішити питання по центральній системі опалення в її кімнаті у гуртожитку по АДРЕСА_7 , а також направити комісію для обстеження системи опалення та встановити пломби тепловою інспекцією ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Відповідно до акту обстеження кімнати від 10.11.2023 у складі комісії старшого інспектора СТГ ТОВ «Рівнетеплоенерго» Труша І.М., майстра району №1 ТОВ «Рівнетеплоенерго» Стецюка І.В., головного спеціаліста Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Корнійчука Г.В., директора ТОВ «Житло-Буд» Трибущука B.C. в присутності гр. ОСОБА_1 було проведено огляд кімнати та встановлено відсутність приладу опалення (радіатора), який зі слів ОСОБА_1 не обігріває кімнату та був демонтований. На момент перевірки кухні та санвузла знаходиться в задовільному санітарному стані (на поверсі).

Згідно заяви позивачки від 08.01.2024 до ТОВ «Рівнетеплоенерго», вона просила здійснити перерахунок за теплопостачання, яке відсутнє в її кімнаті по АДРЕСА_3 , у зв`язку з демонтованим аварійним радіатором.

Згідно відповіді ТОВ «Рівнетеплоенерго» від 10.01.2024 №02-05/89, договір на обслуговування внутрішньобудинкової системи опалення з будинку за адресою: АДРЕСА_3 не укладався. По відновленню приладів опалення позивачу порадили звернутися до ТОВ «Житлобуд-6» та вказали, що перерахунок за послуги з теплопостачання неможливе.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» з жовтня 2021 року було прийнято на розподільчий облік будинок АДРЕСА_3 . Директором ТзОВ «Житлобуд-В» було передано відповідачу реєстр мешканців житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Вищевказаним реєстром на розподільчий облік відповідачем прийнято кімнати з 81 по 296. Згідно з вказаним вище реєстром за позивачкою ОСОБА_1 було вказано кімнату № НОМЕР_3 , а відповідачем присвоєний для неї особовий рахунок № НОМЕР_2 за кімнатою № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно листа ТОВ «Рівнетеплоенерго» від 05.08.2024 №02-05/2192, прилад опалення був заявницею ОСОБА_1 самовільно демонтований.

Як стверджується рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 20.12.2024 № 169, позивачу була надана кімната АДРЕСА_8 жилою площею 19,25 кв.м. як особі з інвалідністю загального захворювання 1 групи.

Відповідно до Ухвали Судової палати з розгляду цивільних апеляційних справ апеляційного суду Рівненської області від 16.01.2013 року по справі №2-1329/11, було встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , вселена в гуртожиток за адресою АДРЕСА_3 та зареєстрована на законних підставах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено того, що від`єднання належного їй приміщення від мережі централізованого опалення відбулось у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до підпункту 12 пункту 42 "Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 р. споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до п.13 Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року №169, після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведеного того, що від`єднання приміщення належного позивачці відбулося без дотримання вимог закону є законним та обґрунтованим, оскільки відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком. Підтвердженням законності відключення є відповідний акт.

Окрім того, колегія судді відхиляє довід апеляційної скарги щодо неправомірного нарахування відповідачем вартості послуг з теплопостачання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що могли бути підставою для скасування рішення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення місцевого суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевчук Віктор Сергійович, залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.

Шимків С.С.