Справа № 473/1439/25
Провадження № 2/467/232/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.10.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

представника позивача

(в режимі відео конференції) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20.03.2025 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до Вознесенського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 05.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №49-004/ФКВ-08, за змістом якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 11400 доларів США зі сплатою 10,5% річних на строк до 04.02.2018 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору цього ж дня ТОВ «Український промисловий банк» уклало з ОСОБА_3 договір поруки №49-004/пор-08, відповідно до якого ОСОБА_3 як поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору №49-004/ФКВ-08.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258. Відповідно до Акту приймання-передачі від 14.09.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 року та Іпотечним договором від 05.02.2008 року. Таким чином ТОВ «Український промисловий банк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги, зокрема, до ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 року та Іпотечним договором від 05.02.2008 року.

24.06.2020 року проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-06-12-000019-b за лотом №GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-12-000019-b.

21.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №2292/К про відступлення прав вимоги , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі №236. За змістом п. 28 Додатку № 1 до Договору №2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_2 , за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року. За змістом п. 96 Додатку №2 до Договору №2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» становить 5738 доларів США 66 центів та 28681,52 грн, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн.

ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «Дельта Банк» кошти в порядку п. 4 Договору до дня укладення договору у розмірі 15186587,48 грн.

Станом на момент звернення з позовом відповідач не виконав свого зобов`язання за Кредитним договором, заборгованість позичальника та поручителя становить 5738 доларів США 66 центів та 28681,52 грн, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн, які позивач просить стягнути з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 на свою користь у солідарному порядку.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.03.2025 року справа за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості передана за підсудністю до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.04.2025 року у цивільній справі за цією позовною заявою відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного, призначено підготовче судове засідання.

02.06.2025 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися рекомендованими поштовими відправленнями, які повернуто до суду Укрпоштою з відміткою про відсутність відповідачів за місцем проживання. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв, клопотань, відзиву від них не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №49-004/ФКВ-08, відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 11400 доларів США, зі сплатою 10,5 % річних з кінцевим строком повернення до 04.02.2018 року. Комісія за надання кредиту 1%, комісія за управління кредитом 0,15% від суми кредиту. Позичальник зобов`язався належним чином використати кредитні кошти та повернути банку суму отриманого кредиту зі сплатою відсотків.

В якості забезпечення своєчасного виконання зобов`язань по кредитному договору №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №49-004/пор-08, відповідно до якого ОСОБА_3 поручається перед ТОВ «Український промисловий банк» за виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань перед ТОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року. За умовами договору поруки поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність . Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі , що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

05.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотеко держателя за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року. Предметом іпотеки є трикімнатна кімната АДРЕСА_1 . Відомості про державну реєстрацію іпотеки внесені до Державного реєстру речових прав 08.02.2008 року.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258.

Відповідно до витягу з Акту приймання-передачі від 14.09.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, кредитним договором №50-004/ФК-08, договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 року та Іпотечним договором від 05.02.2008 року. Разом з цим передана кредитна справа боржника.

Таким чином ТОВ «Український промисловий банк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги, зокрема, до ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 року та Іпотечним договором від 05.02.2008 року.

З повідомленням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку від 05.09.2025 року, право вимоги закредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року було відступлено на відкритих торгах (аукціоні), що відбулися 24.06.2020 року у складі пулу активів лотом №GL3N218065, протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-06-12-000019-b на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» .

21.07.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір №2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою I.В. та зареєстрованим в реєстрі №236 за змістом пункту 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно п. 58 реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, Додатку № 1 до Договору №2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року, до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, іпотечним договором від 05.02.2008 року, та до ОСОБА_3 за договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 року. 1

За змістом п. 96 Додатку №2 до Договору №2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» становить 5738 доларів США 66 центів та 28681,52 грн, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн.

Згідно платіжного доручення №166 від 16.07.2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «Дельта Банк» кошти за придбаний актив згідно протоколу №UA-EA-2020-06-12-000019-b від 24.06.2020 року лот №GL3N218065 у розмірі 15186587,48 грн.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №1239, реєстраційний номер 13103989, виданого 29.08.2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослут №1739 від 10.09.2019 року.

За розрахунком заборгованості позивача, загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» станом на момент звернення з позовом становить 5738 доларів США 66 центів та 28681,52 грн, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн. Тобто, після відступлення прав вимоги позивачем нарахування за договором не проводились.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позичальник не погасив заборгованість за кредитним договором ні ПАТ «Дельта Банк», на позивачу про що свідчить наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку ОСОБА_2 в АТ «Дельта Банк», надана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами першою, другою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить

вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Аналіз вищенаведеної частини четвертої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом вказаного строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, в тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Ураховуючи вимоги частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.

У справі, яка розглядається, встановлено, що договором поруки №49-004/пор-08 від 05.02.2008 не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а отже до встановленої на підставі вказаного договору поруки підлягають застосуванню положення частини четвертої статті 559 ЦК України щодо шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

За змістом пункту 1.11 укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 кредитного договору №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року, позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим договором у розмірі, порядку та у строки, встановлені цим договором та Графіком платежів щодо погашення суми кредиту. Пунктом 1.3 визначено кінцеву дату повернення кредиту 04.02.2018 року.

Суд враховує, що із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №1519/2-3165/11 (провадження № 14-219цс19) дійшла висновку про те, що умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань за основним договором або до припинення всіх зобов`язань поручителя за договором поруки, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу у редакції, чинній час

виникнення спірних правовідносин, про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц, а також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у пункті 60 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11).

Оскільки договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, суд приходить до висновку про те, що умова пункту 10 договору поруки про дію поруки до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником чи поручителем не може розглядатися як установлений строк дії поруки, адже суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Тому в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки за спливом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя.

У зв`язку з цим, починаючи з 04.02.2018 року по 04.08.2018 року ПАТ «Дельта Банк», якому було передано право вимоги за кредитним договором, мав би пред`явити до поручителя вимогу про стягнення заборгованості. Проте до суду із позовом до поручителя звернувся тільки позивач, і лише 20.03.2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, який був передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов`язання за договором поруки у зв`язку з припиненням такого зобов`язання поручителя.

Відповідно на вказані строки не поширюється положення частини п`ятої статті 267 ЦК України про захист судом порушеного права у разі, коли строк позовної давності пропущений із поважних причин.

Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може, отже, позовні вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_3 як до поручителя є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення

заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

За таких обставин суд вважає розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року в розмірі 5738 доларів США 66 центів та 28681,52 грн, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн доведеним та зробив висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення ОСОБА_2 на користь позивача зазначеної заборгованості.

Оскільки позов задоволено, на підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3206,56 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований по АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (місцезнаходження: 65040, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36; ) заборгованість за кредитним договором №49-004/ФКВ-08 від 05.02.2008 року у розмірі 5738 (п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) доларів США 66 центів та 28681 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 52 копійки, з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 3604,72 долари США, відсотки 2133,94 долари США, комісія 28681,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований по АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (місцезнаходження: 65040, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36; ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3206 (три тисячі двісті шість) гривень 56 копійок.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_3 відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва