Номер провадження: 22-ц/813/4897/25
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
02.10.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк,
на рішенняКиївського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року,
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, в обґрунтування зазначивши, що 17.08.2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Також 17.08.2022 року відповідач підписав власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 (п. 1.2. Договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов?язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежно, у зв`язку з чим станом на 24.09.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором перед позивачем.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує тим, що у справі 521/8743/14-ц, на яку посилається суд першої інстанції, сторона відповідача (боржник) висловлював своє заперечення про умови кредитування, заявляв, що ознайомлювався з одними тарифами, а Банк стягує за тарифами іншого розміру. У справі, що розглядається сторона відповідача не заперечує про розмір процентів, які позивач просить стягнути. Крім того, матеріали справи 521/8743/14-ц містили Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банкіських послуг, із змісту якого неможиво було встановити конкретні умови кредитування (строк, суму, розмір винагороди, відповідальність). У справі, що розглядається - додатком 8 Банк додає копію Зави про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 17.08.2022 року, які підписані відповідачем особисто (вимога ст. 1055 ЦК України), і така заява в повній мірі містить всі суттєві умови кредитування, як того вимагає Параграф 2 Цивільного кодексу України.
Скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що банком не доведено факт ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» помилковий, адже надана банком заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17.08.2022 року містить всі тарифи, що пов`язані з користуванням кредиту і, фактично, дублює і Умови і Правила, які банк публікує на офіційному сайті.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.03.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа підпадає під категорію справ, розгляд яких здійснюється без повідомлення учасників справи.
ОСОБА_2 роз`яснено її право на подання відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги, у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження АТ КБ «ПриватБанк» отримано 29.03.2025 року в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги надсилалися засобами поштового зв`язку, конверт повернувся до суду із зазначенням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Предметом апеляційного розгляду є рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення відсотків за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що необхідність доказування ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017 року, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у зв`язку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту».
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі в оскаржуваній частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що 17.08.2022 року ОСОБА_2 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Звертаючись до суду позивач просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсоткам, посилаючись на заяву про приєднання Умови та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту.
До позовної заяви позивачем додано: копію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписану ОСОБА_2 ; копію паспорту споживчого кредиту; розрахунок заборгованості за договором б/н від 17.08.2022 року станом на 24.09.2024 року; виписку за договором б/н за період 17.08.2022 року 01.10.2024 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 01.10.2024 року, довідку про отримання кредитної картки від 01.10.2024 року, ксерокопію паспорта ОСОБА_2 .
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20
В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 17.08.2022 року, міститься зауваження про те, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 01.09.2022 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що 17.08.2022 року ОСОБА_2 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій сторони погодили порядок та умови надання кредиту (розмір кредиту, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту на час укладення договору, пільговий період кредитування), права та обв`язки клієнта, права та обв`язки банка, відповідальність сторін, тарифи, строк кредиту.
Із заяви від 17.08.2022 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що ОСОБА_2 виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна», тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4.Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5.договору).
Враховуючи, що відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, то висновок суду першої інстанції що надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою кредитного договору є необґрунтованим, та таким, що спростовується матеріалами справи.
Підписавши 17.08.2022 року Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач відповідно до статті 627 ЦК України добровільно погодився на умови договору, яким сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок, строк повернення коштів, строк кредитування, та взяв на себе відповідні зобов`язання. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 09/26, тип - «Універсальна», що підтверджується довідкою.
З наданої банком виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач після укладення договору неодноразово здійснював операції як щодо переказу коштів, оплачував послуги, розплачувався за товари в магазинах, аптеках, так й частково погашав заборгованість по кредиту.
Згідно п. 2.1.1.3.5. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17.08.2022 року сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов?язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов?язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов?язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов?язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов?язання за договором в повному обсязі.
Зі змісту пункту 2.1.1.3.5 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що сторони в договорі врегулювали питання дострокового повернення кредиту і безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості.
Із розрахунку заборгованості станом на 24.09.2024 року, наданому позивачем вбачається, що ОСОБА_2 допущено порушення зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, а саме невиконання обов`язків, визначених пунктом 2.1.1.3. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, більше ніж на 180 днів, починаючи з 01.03.2024 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що в силу умов укладеного між сторонами договору (пункт 2.1.1.3.5 заяви), у зв`язку із неналежним невиконанням позичальником обов`язків, щодо своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами, протягом більше ніж 180 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. У зв`язку із вказаним ОСОБА_2 на 180-й день з моменту порушення зобов`язання з погашення кредиту зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі.
Оскільки моментом порушення зобов`язання є 01.03.2024 року, то строком повернення кредиту у повному обсязі є 01.09.2024 року.
Зазначені обставини свідчать про зміну позивачем як строку кредитування, так і строку виконання відповідачем зобов`язання.
Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Сума заборгованості за відсотками банком нарахована станом на 01.09.2024 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку в таблиці «сальдо за нарахованими відсотками» та становить 9663,45 грн, яку банк просить стягнути.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками за користування в сумі 9663,45 грн.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором № б/н від 17.08.2022 року, яка виникла станом на 01.09.2024 року у розмірі 9663,45 грн.
Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.10.2024 року.
За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції від 14.03.2025 року в сумі 3633,60 грн.
Оскільки вимоги позовної заяви та апеляційна скарга підлягають задоволенню, то з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та апеляційної скарги в сумі 3633,60 грн.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року в оскаржуваній частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором № б/н від 17.08.2022 року у розмірі 9663 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , судовий збір в сумі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко