Провадження №2/592/3043/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., з участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, третя особа ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

29.08.2025 позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку де досягнення дитини 23 річного віку, або на період закінчення навчання дитини.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 04.11.2006 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2019. Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.11.2019 було призначено виплату аліментів. На даний час рішення суду втратило свою чинність, у зв`язку з досягненням дитини 18 річного віку. Дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Навчально-науковому інституті фізичної культури Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, освітній рівень бакалавр, 1 курсу спеціальності «Спеціальна освіта. Логопедія» денної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач вважається безвісти зниклим з 22.07.2024 і по теперішній час.

Відповідач відзив не подавав.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4/1410 від 23.07.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається зниклим безвісти 22.07.2024, в районі н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області, внаслідок ворожого мінометного обстрілу, гідно виконуючи свій обов`язок. Жодного судового рішення про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім або померлим не приймалось і відповідного актового запису не вносилось. З урахуванням наведеного, а також положень ст.25 ЦК України, копія ухвали суду, копія позовної заяви з додатками направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання.

Копія ухвали та судова повістка та позовна заява з додатками направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою від 23.09.2025.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

На підставі зазначеного відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи.

Таким чином немає перешкод для судового розгляду.

Третя особа пояснень по справі не надавала.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.09.2025 позовну заяву було залишено без руху.

05.09.2025 на виконання ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши справу, суд дійшов наступного.

Суд установив, що з 04.11.2006 сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, 31.07.2019 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/9910/19) шлюб розірвано.

Сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.11.2019 рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 09.08.2019 року на користь матері дитини - ОСОБА_1 .

Донька є студенткою Навчально-наукового інституту фізичної культури Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, освітній рівень бакалавр, ІІ курсу спеціальності «Спеціальна освіта Логопедія» денної форми навчання. Навчається на бюджетній основі. Рік вступу 01.09.2024, термін закінчення: 30.06.2028.

Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти, має можливість надавати таку допомогу, оскільки відбуваються нарахування грошового забезпечення за його останнім місцем служби з якого утримувалися аліменти на неповнолітню ОСОБА_3 відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.11.2019.

Встановлені факти підтверджується свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, рішенням суду про розірвання шлюбу, рішенням суду про стягнення аліментів, довідкою з місця навчання, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4/1410 від 23.07.2024, копії яких додані до справи.

Зміст спірних правовідносин, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст. 198-201 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

З наведених положень законів вбачається, що батьки мають надавати допомогу на утримання повнолітніх дітей які продовжують навчання на весь період навчання але до досягнення двадцятитрьохрічного віку. При цьому з батька може бути стягнуті аліменти якщо він здатен надавати таку допомогу.

Згідно з ст. 25 ЦК України Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» - особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» - особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Згідно наведених положень вбачається, що фізична особа несе обов`язки до своєї смерті. При цьому особу може бути оголошено померлою у судовому порядку. Жодного судового рішення про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім або померлим не приймалось і відповідного актового запису не вносилось. Відповідно обов`язки відповідача по утриманню дитини не припинилися.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загалом з досліджених доказів встановлено, що донька сторін проживає з позивачкою, продовжує навчання, немає інших доходів, а тому потребує допомоги у зв`язку з навчанням.

Враховуючи встановлені факти та вказані положення закону, наведені висновки, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів, а саме 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), є обґрунтованим. На переконання суду позивач довела можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Враховуючи, що донька є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та є прийнятним для сторін.

Ураховуючи наведене слід задовольнити позов та з дня подачі позову стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028.

Розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст. 10, 11, 76-81, 89, 141, 229, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 182, 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів, третя особа ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ).

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітню доньку, на період її навчання, тобто по 30.06.2028, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29.08.2025, але не більше ніж до досягнення 23 років за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.10.2025.

Суддя В.Г. Костенко