справа № 75223118/23 головуючий у суді І інстанції Кордюкова Ж.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представницею - адвокаткою Кравченко Ксенією Миколаївною на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року адвокат Сапонов О.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у якому просив:

встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві та станом на дату смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а саме встановити факт, що ОСОБА_2 є двоюрідним братом ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві померла ОСОБА_3 .

Позивач є двоюрідним братом ОСОБА_3 та протягом тривалого періоду часу доглядав її, підтримував матеріально, купував за власні кошти необхідні продукти харчування, ліки та медикаменти, речі побутового вжитку, побутову техніку, робив ремонт у квартирі.

Після її смерті займався похованням.

Крім позивача, спадкоємці за законом після смерті померлої ОСОБА_3 відсутні.

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_5 , яка народилася у 1904 році в селі Нові Яриловичі Ріпкинського (Добрянського) району Чернігівської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Мати позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є рідними сестрами.

Батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Документального підтвердження того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є рідними сестрами відсутні.

23 травня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу №69303084.

Після смерті ОСОБА_3 виявилося, що з її квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зникла вся медична документація та правовстановлюючі документи на квартиру.

Приблизно за рік до своєї смерті ОСОБА_3 стала підтримувати стосунки з ОСОБА_1 , яка є племінницею колишнього співмешканця ОСОБА_3 .

26 травня 2021 року ОСОБА_3 склала та посвідчила заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року позов задоволено. Встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 073,60 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, представниця ОСОБА_1 - адвокатка Кравченко Ксенія Миколаївна 12 травня 2025 року через систему Електронний суд подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначила, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_3 була цивільною дружиною рідного дядька відповідачки - ОСОБА_11 , які познайомилися ще в 70-х роках, коли вони з сім`ями проживали у мікрорайоні «Совки» у приватних будинках, де вони були сусідами. У ОСОБА_11 в 1970 році померла від раку дружина.

ОСОБА_3 також була одружена і її чоловік також помер в тих роках. В подальшому ОСОБА_3 отримала спірну квартиру, в яку вони разом з ОСОБА_13 переїхали жити.

ОСОБА_1 знала ОСОБА_3 з самого дитинства. Всі сімейні свята, день народження, Новий рік, Пасху, вони проводили разом.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати відповідачки - рідна сестра ОСОБА_13 , в подальшому, в січні 2012 року помер ОСОБА_11 .. З того часу ОСОБА_3 і відповідачка підтримували тісні родинні стосунки.

Відповідачці достеменно відомо, що у померлої ОСОБА_3 був брат, який проживав біля Гомеля , з яким вона була в гарних стосунках і з яким вона спілкувалась, однак він помер, більше ніяких родичів не було, які б з нею підтримували стосунки та про неї дбали.

Позивач у своєму позові заявляє, що він є двоюрідним братом ОСОБА_3 та протягом тривалого періоду часу доглядав її, підтримував матеріально, купував за власні кошти необхідні продукти харчування, ліки та медикаменти, речі побутового вжитку, побутову техніку, робив ремонт у квартирі.

Однак наведене не відповідає дійсності. ОСОБА_1 ніколи не бачила ОСОБА_2 у ОСОБА_15 . Саме ОСОБА_1 зі своїм чоловіком допомагали у всьому ОСОБА_15 , купували все необхідне для її забезпечення, медицину, продукти. Після смерті цивільного чоловіка ОСОБА_15 , було самотньо і тому вона по два-три місяці проживала у ОСОБА_1 , потім на неділю -другу поверталась додому, казала що на довго не хоче залишати квартиру без нагляду, і знову поверталась до ОСОБА_1 ,

Спадкодавиця ніколи не хворіла, не жалілася, була цілеспрямованою і мала міцне здоров`я.

На початку війни відповідачка виїхала з дітьми і онуками у Польщу, ОСОБА_15 виїжджати категорично відмовилась і залишилась в Києві.

Якось відповідачці зателефонувала ОСОБА_16 (яка є дальньою родичкою) і повідомила, що ОСОБА_3 впала і не дуже гарно почувається. В подальшому стало відомо, що вона померла. Так як відповідач була за кордоном, похованням займалася ОСОБА_16 .

Суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення лише ґрунтуючись на показах свідків і поясненнях позивача та не врахував, що допитана в якості свідка ОСОБА_18 є дружиною позивача та є зацікавленою особою в даній справі. Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 , пояснила суду, що вона в гарних стосунках з позивачем і про родинні зв`язки їй відомо начебто від матері позивача ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_20 також пояснив суду, що він знайомий позивача і про родинні зв`язки йому відомо зі слів ОСОБА_7 .

Однак свідчення вказаних осіб є недопустимим доказом, так як обставини справи які за законом мають, бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки в суді не була допитана особисто ОСОБА_7 , на покази якої послались свідки, дані свідчення не є допустимими у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представницею - адвокаткою Кравченко Ксенією Миколаївною на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

03 липня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сапонов Олександр Вікторович подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому зсіданні представниця апелянтки ОСОБА_1 - адвокатка Кравченко Ксенія Миколаївна доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Сапонов Олександр Вікторович заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_7 , уродженка с. Нові Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , уродженка с. Нові Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області.

03 лютого 1952 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , уродженець м. Чорнобиль Чорнобильського району Київської області, батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

26 травня 2021 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

23 травня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня заведено спадкову справу №12/2022 після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 08 серпня 2023 року в книзі реєстрації первинних актових записів про народження за 1924 рік по с. Нові Яриловичі Добрянського районного Сновського округу, що зберіглася частково з 02 червня по 25 грудня 1924 року, актового запису про народження ОСОБА_7 немає. В метричних книгах реєстрації первинних актових записів про народження за 1903, 1904 та 1905 роки Успенської церкви с. Яриловичі Городнянського повіту Чернігівської губернії актового запису про народження ОСОБА_5 немає.

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №752/3815/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання заповіту недійсним.

Допитана судом першої інстанції як свідок ОСОБА_19 пояснила, що знає ОСОБА_2 з 1986 року, вони мають дружні стосунки. У ОСОБА_2 є родичка ОСОБА_3 , яку вона знає з 1986 року. ОСОБА_3 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , завжди називала позивача «родинка». Свідок дивувалася, що між ними велика різниця у віці, 20 років, однак матір позивача - ОСОБА_7 пояснила, що між нею та матір`ю ОСОБА_3 була велика різниця у віці.

Допитана судом першої інстанції як свідок ОСОБА_18 пояснила, що є дружиною позивача. З ОСОБА_3 вона познайомилася на весіллі, її представили як двоюрідну сестру чоловіка. Коли ОСОБА_3 приїжджала до них в гості, завжди називала позивача «родинка», «кровинка», «братик». Матір позивача - ОСОБА_7 та матір ОСОБА_3 - ОСОБА_28 були рідними сестрами, мали різницю у віці 22 роки. Про родинні зв`язки знає від ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , які особисто розповідали їй про родинні зв`язки її чоловіка. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ховав її ОСОБА_2 .

Допитаний судом першої інстанції як свідок ОСОБА_20 пояснив, що знає ОСОБА_2 з 1987 року, коли позивач переїхав у м. Дніпро з м. Чорнобиля. У ОСОБА_2 була двоюрідна сестра ОСОБА_3 , яка інколи приїжджала до позивача з Києва. Завжди приїжджала одна, дітей та інших родичів у неї не було. У розмові зі свідком ОСОБА_3 називала позивача «братик». Також у ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 приїжджала у м. Дніпро на похорони матері позивача, називала її своєю тіткою. Знає, що тітка ОСОБА_7 (мати позивача) є тіткою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 і ОСОБА_7 повідомляли йому особисто про родинні зв`язки. ОСОБА_3 - двоюрідна сестра ОСОБА_2 по лінії матері. Матір ОСОБА_3 і матір ОСОБА_2 - це рідні сестри.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд першої інстанції встановив, що документально неможливо підтвердити наявність родинного зв`язку позивача з померлою спадкодавицею ОСОБА_3 через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин. Зазначене свідчить про порушення спадкових прав позивача, який оспорює дійсність заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , захист яких є можливим лише шляхом встановлення факту родинних відносин між ним та померлим спадкодавцем. Факт вищезазначених родинних відносин, підтвердили допитані як свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , які підтвердили, що матір ОСОБА_3 та матір ОСОБА_2 були рідними сестрами, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - це двоюрідні брат і сестра. Свідчення свідків узгоджуються з поясненнями представника позивача та письмовими доказами по справі. За таких обставин суд вважав, що в судовому засіданні позивач довів належними та достатніми доказами, що він є двоюрідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з нижченаведених мотивів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного пращура (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і ї правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) у теорії права кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати спадкові права після смерті ОСОБА_3 .

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно вимог діючого законодавства, родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Досліджені судом докази беззаперечно свідчать про родинні стосунки між родичами другої лінії споріднення, а саме те, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом по материній лінії громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість показань свідків апеляційний суд відхиляє, адже за обставинами цієї справи ОСОБА_7 померла у ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв`язку з чим не могла бути особисто допитана судом з об`єктивних причин.

Оскільки факт, який просить встановити ОСОБА_2 має для нього юридичне значення, підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними, допустимими та достатніми доказами, а можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявника відсутня, місцевий суд обґрунтовано вважав вимогу про встановлення факту родинних відносин обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не може бути скасоване, а підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представницею - адвокаткою Кравченко Ксенією Миколаївною - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова