Справа № 182/4880/24
Провадження № 2/0182/763/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 , про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 , про визнання батьківства.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.07.2024 року, під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області, зник безвісти її цивільний чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був мобілізований 19.05.2024 року на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона та ОСОБА_4 тривалий час проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. Від цих стосунків народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 09 лютого 2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 27. У зв`язку з тим, що батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом від 10 лютого 2021 року № 5. ОСОБА_4 не піддавав сумніву своє батьківство відносно сина, заяв про заперечення факту батьківства не подавав, займався вихованням дитини, дбав про фізичний та духовний розвиток ОСОБА_6 . Факт батьківства ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_6 також не піддавався сумніву ані родичами, ані друзями сім`ї. На початку липня 2024 року вона разом з дітьми тимчасово евакуювалась до м.Полтави, у зв`язку з неспокійною безпековою обстановкою у Покровській міській територіальній громаді Нікопольського району, де перебуває і на теперішній час. Під час проходження служби в лавах ЗСУ ОСОБА_4 продовжував піклуватись про неї та їх дитину, постійно здійснював фінансові перекази на її банківський рахунок, що підтверджується інформацією про окремі операції по картці/рахунку від 23.07.2024 року. Після зникнення безвісти ОСОБА_4 вона звернулась до органів національної поліції з заявою. Полтавським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України за номером КП 0001351 від 17.08.2024 року. ОСОБА_4 мав намір визнати батьківство шляхом подання заяви до органів ДРАЦС, проте, не встиг цього зробити у зв`язку з перебуванням на військовій службі у складі Збройних Сил України. На теперішній час подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану біологічний батько дитини не має можливості у зв`язку з тим, що його місцезнаходження наразі невідомо. Батьки ОСОБА_4 померли, його рідні брати - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - відповідачі по справі визнавали дитину своїм племінником та сином брата. Для неї та для неповнолітньої дитини вкрай важливо зберегти зв`язок між батьком та дитиною, оформити цей зв`язок юридично. Окрім немайнового права дитини знати свого батька та належати до його сім`ї, визнання батьківства потрібно і для вирішення інших, майнових питань - зокрема, оформлення соціальних виплат та гарантій, передбачених законодавством для членів сім`ї військовослужбовців. Відтак, для участі у справі, на її думку, необхідно залучити третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Міністерство оборони України, оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки цих органів після внесення змін до актового запису про народження дитини. Отже, спосіб захисту полягає у визнанні батьківства ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як похідна від основної, заявляється також вимога й про внесення змін до актового запису про народження дитини. Зважаючи на те, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, враховуючи, що, оскільки молекулярно-генетична експертиза (далі тест-ДНК) є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами; з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, вона клопоче перед судом про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (ДНК-тест) на предмет доказування в даній справі наявності кровного споріднення ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За таких обставин звернулась до суду і просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . А також, внести зміни до актового запису про народження № 27, складеного 09.02.2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зазначити батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, натомість, її представник ОСОБА_8 надала заяву про слухання справи у їх з її довірителькою відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, однак, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечували (а.с.127-128).

Представник третьої особи Військової частини НОМЕР_1 Луценко М.В. в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, щодо прийняття рішення по даній справі покладався на думку суду (а.с.129-130).

Представник третьої особи Міністерства оборони України Зінченко С.О. в судовому засіданні послався на свої письмові пояснення, надані до суду 10.02.2025 року (а.с.39-44).

Представник третьої особи Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду не прибув, хоча, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи у свою відсутність тощо до суду не надавав. Справа слухалась у відсутність даної третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема, ч.2 ст.128 СКУ, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК).

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 51 Конституції України, частиною другою, третьою статті 5 Сімейного Кодексу України передбачено , що сім`я, дитинство, материнство, батьківство охороняється державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до частини 2 статті 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви ,право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості , що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані, відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває в шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації актів народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

З позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатись до суду лише особи, зазначені у Сімейному кодексі.

Згідно частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до ст.ст.76, 77, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показами свідків.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок, що тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст.134 Сімейного Кодексу України, внесення змін до актового запису про народження, у разі визнання батьківства, материнства проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду. При цьому, видається нове свідоцтво про народження.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.07.2024 року, під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області, зник безвісти цивільний чоловік позивачки по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21), який був мобілізований 19.05.2024 року на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14-20). Позивачка та ОСОБА_4 тривалий час проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. Від цих стосунків народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 09 лютого 2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 27 (а.с.21 зв). У зв`язку з тим, що батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом від 10 лютого 2021 року № 5 (а.с.22). ОСОБА_4 не піддавав сумніву своє батьківство відносно сина, заяв про заперечення факту батьківства не подавав, займався вихованням дитини, дбав про фізичний та духовний розвиток ОСОБА_6 . Факт батьківства ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_6 також не піддавався сумніву ані родичами, ані друзями сім`ї. На початку липня 2024 року позивачка разом з дітьми тимчасово евакуювалась до м.Полтави, у зв`язку з неспокійною безпековою обстановкою у Покровській міській територіальній громаді Нікопольського району, де перебуває і на теперішній час. Під час проходження служби в лавах ЗСУ ОСОБА_4 продовжував піклуватись про позивачку та їх дитину, постійно здійснював фінансові перекази на її банківський рахунок, що підтверджується інформацією про окремі операції по картці/рахунку від 23.07.2024 року (а.с.23-24). Після зникнення безвісти ОСОБА_4 позивачка звернулась до органів національної поліції з заявою. Полтавським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України за номером КП 0001351 від 17.08.2024 року (а.с.25). Батьки ОСОБА_4 померли, його рідні брати - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - відповідачі по справі визнавали дитину своїм племінником та сином брата. Відповідач по справі ОСОБА_3 , для встановлення родинних відносин між дитиною та ним, погодився прибути до судово-медичної експертизи для забору зразків епітелію. Відповідно до висновку експерта № 176-МГ, яка розпочата 02.06.2025 року та закінчена 10.06.2025 року, встановлено, що дитина ОСОБА_5 може бути кровним родичем по чоловічій лінії (можливо, племінником) ОСОБА_3 . Співпадання генетичних ознак Y-хромосоми дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідчить про належність досліджених осіб одному чоловічому роду (спадковість по чоловічій лінії) (а.с.109-110). Для позивачки та неповнолітнього ОСОБА_5 вкрай важливо зберегти зв`язок між батьком та дитиною, оформити цей зв`язок юридично. Окрім немайнового права дитини, знати свого батька та належати до його сім`ї, визнання батьківства потрібно і для вирішення інших, майнових питань - зокрема, оформлення соціальних виплат та гарантій, передбачених законодавством для членів сім`ї військовослужбовців. За таких обставин звернулась до суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема, рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.126, 128 СК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та керуючись ст.12, 81, 200, 206, 211, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 , про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 27 від 09 лютого 2021 року, складеного Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, вказавши у графі батько - « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України».

На рішення суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення або отримання рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал