Провадження №2/748/1193/25
Єдиний унікальний № 748/2482/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марченко Р.Г. звернувся до суду з позовом до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 45 від 11 червня 2025 року Комісії з розгляду питань щодо надання каомпенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, рішення виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради № 264 від 26 червня 2025 року та визнати право на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна садового будинку загальною площею 146,4 кв.м., житловою площею 111,1 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 . 27-28 лютого 2022 року під час бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, у будинок позивача влучили боєприпаси, що спричинило їх вибух та подальшу пожежу, внаслідок якої будинок було знищено. 05 січня 2024 року позивач подала інформаційне повідомлення про знищення майна № ІП-05.01.2024-218607 та заяву № ЗВ-05.01.2024-74726 на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. 10 червня 2025 року Комісією в присутності позивача було складено Акт комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації з метою визначення технічного стану житлового будинку АДРЕСА_2 , за висновками якого належний ОСОБА_1 на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 визнано, як зруйнований на 100%, непридатний для проживання та таким, що підлягає демонтажу. В подальшому Рішенням Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України виконавчого комітету Новобілоської сільської ради за № 45 від 11 червня 2025 року заява ОСОБА_1 на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна (шляхом фінансування придбання квартири, іншого житлового приміщення, будинку садибного типу, садового або дачного будинку (у тому числі фінансування придбання такого приміщення/будинку, що буде споруджений у майбутньому, або інвестування/фінансування його будівництва) з використанням житлового сертифіката) № ЗВ-05.01.2024-74726 була відхилена, у зв`язку з поданням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкта нерухомого майна. Підставою для відмови стало виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: реєстрація права власності на садовий будинок (площею 146,4 кв.м; номер відомостей про речове право: 53193374 від 28.12.2023), як такого, що готовий до експлуатації, була здійснена 28 грудня 2023 року, тобто після його знищення під час активної фази бойових дій, що відбувалися на території Новобілоуської селищної територіальної громади з 24 лютого 2022 року по 02 квітня 2022 року. Рішенням виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради від 26 червня 2025 року № 264 було затверджено рішення Комісії № 45 від 11 червня 2025 року. Зазначені рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року відкрито позовне провадження та призначено підготовче засідання.

25 серпня 2025 року від представника відповідача Сокирко Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що комісією прийнято законне рішення на підставі чинного законодавства, а тому підстав для його визнання незаконним та скасування немає.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівскої області від 25 вересня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Марченко Р.Г. не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд без їх участі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав від 03 січня 2024 року за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 146,4 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 27).

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,12 га, з кадастровим номером :08:000:9226, на якій розміщений будинок. (а.с. 30-31).

Згідно копії Акта попереднього візуального обстеження пошкодженого майна внаслідок військової агресії російської федерації від 30 квітня 2022 року (а.с. 18) та акта комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок військової агресії російської федерації від 10 червня 2025 року № 325 (а.с. 19) належний ОСОБА_1 на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 визнано як зруйнований на 100%, непридатний для проживання та підлягає демонтажу.

Ці обставини підтверджуються Експертним звітом за результатом обстеження № ТО-14/05-25 виконаного ФОП ОСОБА_2 (Реєстраційний номер документу: №Т001:7383-9084-3929-5154 від 04 червня 2025 року) (а.с. 37-49), витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. (а.с. 28-29).

Рішенням Комісії від 11 червня 2025 року №45 у наданні компенсації позивачу було відмовлено у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна (а.с. 61), яке оформлено протоколом засідання від 11 червня 2025 року №18 (а.с. 57-58).

В подальшому Рішенням виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради від 26 червня 2025 року № 264 «Про затвердження рішення Комісії № 45 від 11 червня 2025 року «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-05.01.2024-74726» затверджено рішення Комісії від 11 червня 2025 року № 45 (а.с. 60).

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 видано Будівельний паспорт на будівництво індивідуального садового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці :08:000:9226 (а.с. 21-23).

ОСОБА_1 29 серпня 2017 року звернулась до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області з Повідомленням про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, в якому повідомила про початок будівництва індивідуального садового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 55).

Згідно копії технічного паспорта станом на 16 листопада 2020 року до складу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 входило: житловий будинок (А-2) загальною площею 104 кв.м., ганок (а) загальною площею 2,5 кв.м. та сарай (Б-1) загальною площею 60 кв.м. З характеристики садового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається 2019 рік побудови (а.с. 63-65).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.

Відповідно до п. 1 Типового положення про комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 2023 р. № 516, Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія), є консультативно-дорадчим органом виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту (далі - уповноважений орган), який утворюється для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі - знищені об`єкти нерухомого майна).

Відповідно до п. 20 Типового положення рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути оскаржене до органу, що її утворив. Рішення уповноваженого органу про затвердження рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі за текстом - Закон №2923-ІХ) - цей Закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинок садибного типу - житловий будинок (у тому числі котедж, зблокований будинок), розташований на присадибній земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Відповідно до пп. «а» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинки садибного типу належать до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є, зокрема, фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 4 Закону №2923-ІХ до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

На момент подання 05 січня 2024 року заяви до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, право власності позивача на житловий будинок, що знаходиться за адресою: що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано 28 грудня 2023 року у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна визначений ч. 6 ст. 6 Закону №2923-ІХ.

Жодна із наведених норм Закону №2923-ІХ не передбачає відмови у наданні компенсації у випадку, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна було зареєстровано після знищення такого об`єкту внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

В свою чергу відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

З доданих до позовної заяви доказів (технічний паспорт на садовий будинок від 16 листопада 2020 року, Витягу з ЄДЕСББ, серія та номер: ТІО1:0420-4352-6676-6574, Витягу з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕСББ, серія та номер: ІУ34, документ що підтверджує присвоєння об`єкту адреси, серія та номер: 40, виданий 17 травня 2017 року, видавник: Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області) житловий будинок №309/18 від 28.11.2018), вбачається, що зазначений вище житловий будинок побудовано у 2019 році.

Будинок побудовано на земельній ділянці з кадастровим номером :08:000:9226, цільове призначення для індивідуального садівництва, яка належить позивачу на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав.

Норма пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ відносить до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації, також і об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент знищення були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.

Водночас чинним законодавством не врегульовано право на отримання компенсації особами, які фактично завершили будівництво об`єкта нерухомого майна до набрання законної сили Законом №2923-ІХ і які здійснювали таке будівництво без отримання права на виконання будівельних робіт.

Таким чином на час виникнення спірних правовідносин Законом №2923-ІХ не врегульовано порядок надання компенсації за знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, якщо будівництво таких об`єктів здійснювалось з отриманням права на виконання будівельних робіт та будівництво яких завершено до початку збройної агресії Російської Федерації проти України.

Водночас відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Причини порушення права власності під час війни лежать за межами цивільних відносин, а тому найважливіше місце в механізмі захисту прав власників знищеного або пошкодженого майна посідає держава.

В рішеннях ЄСПЛ у справі «Саргасян проти Азербайджану» (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/Sargasyan v Azerb.pdf) та «Чигаров та інші проти Вірменії» (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/Chigarov v Vurm.pdf) Суд вказав на те, що держава зобов`язана запровадити відповідні механізми компенсації вартості майна, житла, землі у випадку неспроможності забезпечення можливості повернення до нього або його знищення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідність зазначеного садового будинку вимогам п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підтверджується технічним паспортом, а також фактом державної реєстрації права власності на нього за позивачем.

А тому суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумність, приходить до висновку, що позивач як власник садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , має право на надання компенсації за його знищення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, факт знищення садового будинка позивача, право власності на який зареєстроване за нею, та незалежно від дати такої реєстрації, позивач має право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а тому рішення № 45 від 11 червня 2025 року Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та рішення виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради № 264 від 26 червня 2025 року підлягають скасуванню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити таке.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи долучено копії таких документів: договір про надання правничої допомоги №30.06/25 від 30 червня 2025 року (а.с. 34-36), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №01 від 07 липня 2025 року, згідно якого сума наданих послуг складає 10 000 грн. (а.с. 17), рахунок на оплату №05 від 30 червня 2025 року (а.с. 59), квитанцію №3490011 від 04 липня 2025 року про сплату за правову допомогу згідно договору №30.06/25 на суму 10 000 грн.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України та є неспівмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у без участі сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 906 грн. 88 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 45 від 11 червня 2025 року Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені та пошкоджені об`єкти нерухомого майна, що постраждали внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації на території Новобілоуської сільської ради «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 за заявою: № ЗВ-05.01.2024-74726».

Визнати протиправним та скасувати рішення № 264 від 26 червня 2025 року виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради «Про затвердження рішення Комісії № 45 від 11 червня 2025 року «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 за заявою: № ЗВ-05.01.2024-74726».

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право на надання компенсації за знищений внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, об`єкт нерухомого майна садовий будинок, загальною площею 146,4 кв.м., житловою 111,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Стягнути з Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігіцвської області (, місцезнаходження: с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, вул. Свиридовського, буд. 54) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 906 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 5 000 грн. 00 коп., а всього 7 906 грн. 88 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.