Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1930/25

Провадження № 2/126/1149/2025

"25" вересня 2025 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує, що 04.10.2019 вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 3. За час проживання у шлюбі у них народились два сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу, а потім після народженян дітей їх сімейні стосунки були добрими. Разом з тим, на час подання цього позову до суду їх сімейні стосунки не склалися. Фактично з квітня 2025 року вони перестали проживати як подружжя. Їх сімейні стосунки припинились, вони перестали вести спільне господарство, мати спільний бюджет. Вони проживають окремо. Нею також подано позов до суду про розірвання шлюбу. Фактично їх неповнолітні діти на даний час проживають біля неї. Відповідач хоча і надає матеріальну допомогу, але така допомога надається не регулярно і фактично залежить від бажання відповідача. А відтак, оскільки домовленості між нею та відповідачем про участь останнього у вихованні та утриманні їх синів на час подання цього позову до суду не досягнуто, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Фізичний та матеріальний стан відповідача вказують на те, що він спроможний сплачувати аліменти. Просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1500 грн.

Ухвалою судді від 01.09.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання.

У встановлений ухвалою термін відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в її відсурність.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він не погоджується з твердженнями позивачки про те, що матеріальна допомога, яку він надає на утримання дітей є нерегулярною. Усвідомлюючи свій батьківський обов`язок щодо участі у вихованні та утриманні дітей він регулярно забезпечує синів усіма необхідними речами, які потрібні для їх гармонійного росту та розвитку. Тому поведінка позивачки та подання позовної заяви про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в примусовому порядку є незрозумілою. Разом з цим, оскільки він ніколи не ухилявся від утримання своїх дітей, тому заявлені у справі вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки він визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи просить здійснювати без його участі за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на утриманні у позивачки ОСОБА_1 знаходиться двооє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , з яких достовірно встановлено, що батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідача, який позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки під час судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач має змогу утримувати своїх дітей, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, позов визнав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою 25.08.2025, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Також, позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачкою ОСОБА_1 до суду подано договір про надання правової допомоги від 22.08.2025, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 25.08.2025, ордер на надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 137, 141, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.08.2025 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол