Номер провадження: 22-ц/813/7337/25
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Сегеди С.М. (суддя доповідач), Вадовської Л.М., Комлевої О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ФОП ОСОБА_1 , про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 , 29 серпня 2025 року, за допомогою послуг кур`єрської служби доставки, звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року витребувано з Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи №522/15106/18. Апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року залишена без руху.

11 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року залишено без руху із наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання клопотання про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду з апеляційної скарги і наданням відповідних доказів та сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року відмовлено адвокату Цвігуну В.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , в задоволені заяви про виправлення описки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року.

01 жовтня 2025 року, на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року, від скаржника ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої також додано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

02 жовтня 2025 року від представника ОСОБА_3 адвоката Цвігун В.В., за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», надійшла заява, в якій останній просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження рішення суду суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 у справі № 54/239.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Приморського районного суду м. Одеси ухвалено 20 грудня 2023 року.

Слід звернути увагу на те, що до участі у Приморському районному суді м. Одеси в якості третьої особи був залучений ФОП ОСОБА_1 , однак не був присутнім в судових засіданнях.

Проте в матеріалах справи містяться його письмові пояснення від 11 лютого 2019 року (т.1 а.с.123-124); його клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи від 30 жовтня 2019 року (т.2 а.с.212); заява ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності третьої особи від 03 грудня 2019 року (т.2 а.с.244); клопотання ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи без участі третьої особи від 10 лютого 2020 року, в якому останній акцентував увагу суду на те, що не може брати участь у судових засіданнях по справі №522/15106/18 самостійно або через представника. Також зазначив, що в матеріалах справи №522/15106/18 містяться його письмові пояснення які ФОП ОСОБА_4 підтримує у повному обсязі (т. 3 а.с.7).

Тобто, матеріали справи свідчать про те, що ФОП ОСОБА_1 був поінформований про розгляд цієї справи в суді першої інстанції, що свідчить про його обізнаність про розгляд справи.

Однак, апеляційна скарга подана скаржником ФОП ОСОБА_1 - 28 серпня 2025 року, тобто більш ніж через 1 рік та 7 місяців після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Посилання скаржника на те, що його не було повідомлено про дату та час судового засідання та він має зареєстроване офіційне місце проживання, не є обставинами щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження як обставинами непереборної сили, які б перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою протягом визначеного законом строку.

У частині першій статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 301/2320/15-ц (провадження № 61-9348св22) зазначено, що «з огляду на імперативний характер частини другої статті 358 ЦПК України та присічність річного строку, визначеного вказаною процесуальною нормою, який поновленню не підлягає, суд позбавлений за таких обставин можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для з`ясування поважності причин пропуску, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою вказаної особи, поданою після спливу річного строку з дня постановлення оскаржуваного рішення».

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку про інформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що: коли строк для оскарження поновлюється після спливу значного періоду часу без жодної потреби у виправленні серйозних судових помилок чи недоліків правосуддя, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Тоді як вирішення питання про будь-яке поновлення строку на оскарження відноситься саме до повноважень національних судів, такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевірити, чи є підстави для поновлення строку на оскарження виправданими, а також обґрунтувати своє рішення про поновлення строку. (SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року).

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року, а саме понад 1 року та 7 місяців, тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про відшкодування вартості на поліпшення орендованого майна, стягнення штрафу, пені, збитків та моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева