Справа № 466/9946/20
Провадження № 2-с/466/133/25
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши заяву адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича, який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/9946/20,-

в с т а н о в и в:

23.09.2025 року адвокат Кульчицький О.С., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , звернувся в суд із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 14.12.2020 року у справі №466/9946/20.

В обґрунтування заяви вказує на те, що судовий наказ видано у справі, де наявний спір між сторонами. Крім того, стягувач безпідставно звернувся до суду з проханням стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , оскільки вона не укладала із заявником індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» на адвокатський запит, особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_2 . Відтак, саме ОСОБА_2 як особа, яка уклала індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води несе індивідуальну відповідальність за невиконання умов договору. Зазначає, що квартира АДРЕСА_2 не є об`єктом державного житлового фонду, а перебуває у приватній власності. Відтак, ОСОБА_1 не є членом сім`ї наймача в розумінні ст.64 ЖК України. Воробйова не може нести солідарно відповідальність за порушення умов договору, який вона не укладала, а відтак рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, як вимога про стягнення заборгованості, є неправомірним та підлягає скасуванню.

З поданою заявою адвокат Кульчицький О.С. подав заяву, в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу, стверджуючи, що вищевказаний судовий наказ ОСОБА_1 отримала лише 10.09.2025 від свого представника - адвоката Кульчицького О.С.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, заяву про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Судом встановлено, що 14.12.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі №466/9946/20 видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.09.2019 року по 31.10.2020 року за послуги з централізованого опалення в розмірі 9 361 (дев`ять тисяч триста шістдесят одна гривня 89 копійок), інфляційних втрат в розмірі 770 (сімсот сімдесят гривень 25 копійок) та 3% річних в розмірі 841 (вісімсот сорок одна гривня 63 копійки) та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили та звернутий до виконання.

Статтею 170 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4,5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвала про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Запровадження строку, у межах якого фізична може звернутися в суд із відповідною заявою обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права та слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Суд бере до уваги, що з моменту ухвалення судового наказу від 14.12.2020 року минуло понад чотири роки. Протягом цього часу заявниця ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій щодо оскарження чи перевірки наявності судових рішень стосовно себе, хоча інформація про ухвалені судові рішення є відкритою та доступною у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за вказані послуги Шевченківським районним судом м.Львова ухвалювалися судові рішення в період 2016-2023 років.

Просячи суд поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, адвокат Кульчицький О.С. вказує на те, отримав цей судовий наказ лише 10.09.2025р. і того ж дня передав його довірительці ОСОБА_1 , яка до цього копії судового наказу не отримувала.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності (legal certainty) є складовою частиною права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Brumarescu v. Romania, №28342/95, §61; рішення у справі Рябих проти Росії, №52854/99). Суд зазначає, що надмірно тривале оскарження судових рішень, які набрали законної сили, підриває стабільність правовідносин і суперечить принципу правової визначеності.

У справі Скордіно проти Італії (№1) (Scordino v. Italy, №36813/97, §195) ЄСПЛ підкреслив, що сторони зобов`язані проявляти належну уважність щодо захисту своїх прав, а держава не повинна компенсувати недбалість особи у відстеженні власних юридичних обов`язків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», п. п. 51, 52, «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Таким чином закріплюється умова щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку,

За обставин даної справи слід дійти висновку, що заявницею чи її адвокатом не наведено жодних об`єктивних та підтверджених доказами особливих, непереборних обставин, які б доводили поважність причин пропуску на більше ніж дев`ять років строку подання заяви про скасування судового наказу. Очевидно, що ОСОБА_1 не могла не знати про наявність у неї та інших співвласників квартири боргових зобов`язань перед ЛМКП «Львівтеплоенерго», які виникли ще у 2020 році, та про наявність виконавчих проваджень з виконання постановлених судом в період 2020-2023 років судових наказів про стягнення такої заборгованості.

Отже, бездіяльність ОСОБА_1 у відстеженні власних юридичних обов`язків не може бути виправдана та не може слугувати підставою для визнання поважним пропуску більш як на дев`ять років строку подання заяви про скасування судового наказу. Протилежне було б порушенням принципу правової визначеності, як складової частини права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, вважаю заяву про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.171 ЦПК України заява про скасування судового наказу підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича, який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу у справі №466/9946/20- відмовити.

Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі №466/9946/20- повернути заявнику без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Г. Б. Білінська