Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1926/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мельник О.В.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №289/1926/14 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Облітківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Мельника О.В.

встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту: на земельну ділянку площею 3.48 га, яка розташована у селі Облітки Житомирського району Житомирської області та згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №22346 р/н 32 від 30.10.2004 року, яка належала ОСОБА_3 ; на будинок по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.1993 року, а також заборонити іншим особам, установам вчиняти будь-які дії щодо вказаного спадкового майна.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 червня 2025 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику через те, що подана до суду в електронній формі заява не підписана заявником ОСОБА_1 , а саме не скріплена електронним цифровим підписом.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, суд першої інстанції не маючи претензій до змісту поданого клопотання, його оформлення, перешкодив заявнику в доступі до правосуддя, гарантованого ст. 55, 129 Конституції України та ст. 6,13 Європейської конвенції захисту прав людини. Зазначає, що він звернувся до суду як фізична особа, відносно якої не передбачено створення електронного кабінету. Заявник направив на електронну адресу суду підписану фізично та проскановану заяву з відповідними додатками. Також звертає увагу, що не має електронного підпису, оскільки направляв не текст, завірений електронним підписом, а скановану заяву з підписом, який вчинений власноручно, що вважає достатнім для його ідентифікації.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

На підставі частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається і письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 №30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

З матеріалів справи вбачається, що надіслала до суду першої інстанції заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не скріплена електронним цифровим підписом, про що не заперечується самим заявником.

Відповідно до ч.10 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі №00/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її не підписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме: з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі № 678/814/19.

Таким чином встановивши, що заява про забезпечення позову надійшла на електронну адресу Радомишльського районного суду Житомирської області в електронній формі без належного скріплення її електронним цифровим підписом заявника, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана заява вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Враховуючи відсутність у надісланій до районного суду заяві про забезпечення позову електронного цифрового підпису ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв її до розгляду і повернув заявнику.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження при розгляді та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 червня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2025 року.

Головуючий Судді