У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2025 р. Справа № 596/916/25

Провадження № 2/596/457/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 3500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання призначене на 02.10.2025 на 08:30 год. позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу із відміткою про вручення №6/71. Про причини неявки позивач не повідомила та заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини своєї неявки не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.ч.3,6 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

В силу вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно з вимогами ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

В силу вимог ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Заявник повинен виявляти належну зацікавленість у розгляді своєї справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 викликалася в судове засідання, призначене на 22 серпня 2025 року на 08:20 год., однак, не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про день, час і місце проведення судового засідання.

Заяви про неможливість явки в судове засідання від позивача до суду та відкладення судового засідання не надіслано та про причини неявки суд не повідомлено. В результаті чого судове засідання було відкладено на 02 жовтня 2025 року на 08 год. 30 хв..

У судове засідання призначене на 02 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про день, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення №671 (а.с.30). Про причини своєї неявки в судове засідання позивач не повідомила. Заяв про неможливість явки в судове засідання до суду від позивача не надходило.

На отримані судові повістки позивач не реагує, інформацією зазначеною на сайті суду позивач не цікавиться.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України , заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії сторони позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача та його представника, від яких не надійшло заяв про розгляд справи без їх участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Вказана позиція суду узгоджується зі позицією Верховного Суду , викладена у постанові від 28 жовтня 2021 року (справа № 465/6555/16-ц).

Отже, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи суду не подавала.

Враховуючи складність правовідносин, які виникли між сторонами, суд прийшов до висновку про неможливість вирішення спору без участі позивача.

В силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, слід залишити без розгляду на підставі вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Роз`яснити, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню до суду із аналогічним позовом.

Керуючись ст. ст. 13, 128, 130, 131, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 268, 272, 259-261, 268, 272, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 07 жовтня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна