Справа № 505/1626/25
Провадження № 2/493/820/25
07 жовтня 2025 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Мясківської І.М.
за участю секретаря Пінул І.Б.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 26.05.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Білоконь В.Р. була подана заявка на отримання кредиту № 3116952.
Шляхом використання одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір про споживчий кредит № 3116952 від 26.05.2021 року та перераховано кредитні кошти на картковий рахунок відповідача у розмірі 5000,00 грн.
13.09.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №07Т, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3116952 від 26.05.2021 року перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».
Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 08.08.2025 року відкрито провадження у справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, а саме копії ухвали про відкриття провадження у справі, повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
З метою належного повідомлення відповідачки про розгляд справи 07.10.2025 року, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідачка не скористалася своїм правом на подання до суду заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відзив на позов у справі до суду не подавала, будь-яких заяв від неї до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3116952, який підписано шляхом використання одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 5000,00 грн., строк кредитування 15 днів, термін (дата) повернення кредиту 10.06.2021 року, проценти за користування кредитом становлять 1125,00 грн., які нараховуються за заставкою 1,50% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за день користування кредитом, та зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово.
Відповідно до додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 3116952 від 26.05.2021 року сторонами погоджено графік платежів, реальну річну процентну ставку та вартість кредиту.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 5000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 47195627 від 26.05.2021 року.
13.09.2021 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 07Т, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3116952 від 26.05.2021 року перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами існували договірні зобов`язання внаслідок укладання 26.05.2021 року електронного договору про споживчий кредит № 3116952 в розмірі 5000,00 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно вимог ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 року, додаткову угоду № 3116952 від 02.04.2025 року до договору № 42649746 про надання правничої допомоги від 01.01.2025 року, акт підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 28.03.2025 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, відповідно до якого вартість послуг (гонорар) адвоката становить 6000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280 ЦПК України, ст.. ст.. 207, 509, 526, 610, 630, 625, 638-639, 1048, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 07.10.2025 року.

С У Д Д Я