П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року місто Київ

справа № 755/3412/22

провадження №22-ц/824/4917/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ «Ніка-Трейд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Трейд», подану адвокатом Школярем Андрієм Вячеславовичем,

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 8 серпня 2022 року, ухвалене у складі судді Галаган В.І.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив заборонити будь-яке використання (виробництво, зберігання, пропонування до продажу, рекламування та продаж) відповідачем знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10 травня 2018 року, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, для товарів і послуг, віднесених до 1,4 класів МКТП, а також інших позначень, схожих до ступеню змішування із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 ; заборонити пропуск через митний кордон України товарів, віднесених до 1,4 класів МКТП та маркованих знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10 травня 2018 року, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, імпорт яких здійснюється відповідачем та іншими юридичними особами і фізичними особами - підприємцями з порушенням права інтелектуального власності.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули права власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », віднесених до 1,4 класів МКТП, що підтверджується свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.056.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

У травні 2021 року позивачеві стало відомо, що юридична особа ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» завозить з-за кордону та реалізує на території України товари з ідентичним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема моторне масло. Також відповідна продукція розміщена на сайті компанії ТОВ «ЕІКА-ТРЕЙД» - www.ІНФОРМАЦІЯ_1.ua.

Використання відповідачем торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» було підтверджено Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у своїй відповіді від 28 жовтня 2021 року № 60-02/7992 за розглядом заяви позивача.

Відповідач реалізує на території України автомобільну продукцію, марковану ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1», придбану товариством на підставі відповідних договорів між ТОВ «Ніка-Трейд» та іноземними суб`єктами господарювання, які є постачальниками (виробниками та/або продавцями) такої продукції.

Дозвіл на використання відповідачем торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач відповідачу не надавав. В ході кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_2 не надавала відповідачу письмового дозволу на використання торговельної марки.

Оскільки угода між співвласниками торговельної марки відсутня, то ОСОБА_2 не мала права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання торговельної марки та передавати право на торговельну марку іншій особі без згоди позивача, а отже, відповідач не має права використовувати дану торговельну марку.

Щодо використання відповідачем схожих позначень із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , то позивач в цій частині зазначає, що відповідач 20.09.2021 подав заявку до Укрпатенту через свого представника, номер заявки: m202122521, про реєстрацію торговельної марки ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане позначення схоже із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 та викликає з ним асоціацію, їх можна легко сплутати. Позначення, яке намагається зареєструвати відповідач, стосується споріднених товарів - автомобільної хімії.

Також схоже позначення «pro ІНФОРМАЦІЯ_1», заявка № m202108667 від 13.04.2021 намагається зареєструвати ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016», засновниками якого відповідно до відкритих даних, є ті ж особи, що й засновники ТОВ «НІКА -ТРЕЙД», а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, відповідач, не маючи права на використання ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, реалізує товари марковані даним знаком та отримує від цього дохід. Відповідно це може завдати та завдає позивачеві збитків у вигляді упущеної вигоди, а тому прийняття рішення про заборону використання відповідачем даного знаку може зменшити збитки, завдані позивачеві від такого порушення. Також відповідач може здійснювати реалізацію під ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1» товарів неналежної якості, що може завдати репутаційних втрат для торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1»

Використовуючи на своєму сайті логотип « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідач порушує право інтелектуальної власності ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1» та вводить в оману покупців, які хибно вважають, що купують продукцію у власника свідоцтва.

Ефективним способом захисту позивач вважає заборона на будь-яке використання відповідачем знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 8 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Заборонено будь-яке використання (виробництво, зберігання, пропонування до продажу, рекламування та продаж) Товариством з обмеженою відповідальністю «ніка-Трейд» знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, для товарів і послуг, віднесених до 1 і 4 класу МКТП, а також інших позначень, схожих до ступеню змішування із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 . Заборонено пропуск через митний кордон України товарів, віднесених до 1, 4 класів МКТП «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, для товарів і послуг, віднесених до 1 і 4 класу МКТП, імпорт яких здійснюється ТОВ «Ніка-Трейд» з порушенням права інтелектуальної власності ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Ніка-Трейд» подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. Апелянт вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не повно і не об`єктивно дослідив матеріали справи, порушив норми процесуального права щодо обмеження доступу відповідача та третьої особи до суду та реалізації ними своїх процесуальних прав, виклав у рішенні суду невідповідні висновки обставинам справи, що має наслідком прийняття незаконного рішення.

Зокрема, зазначає про те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.ст.43,49 ЦПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, провадження у справі було відкрито 11.07.2022 та того ж дня винесено ухвалу про залучення третьої особи ОСОБА_2 до участі у справі. Після ознайомлення з матеріалами справи відповідачем з`ясовано, що такі ухвали на адресу третьої особи не направлялись. Наслідком такого процесуального порушення було обмежено право третьої особи на подання письмових пояснень щодо предмету спору, відзиву та доказів, які б спростовували обґрунтування позовної заяви.

Щодо висновку суду першої інстанції, що продукція з товарною маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1» реалізується відповідачем через свій офіційний сайт «ІНФОРМАЦІЯ_1.ua» то такі обставини не відповідають дійсним обставинам справи. Так, доменне ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_1.ua», відповідно до сертифікату про реєстрацію доменного імені, належить ОСОБА_5 , яка є співвласником з ОСОБА_1 торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1», а відповідач жодного відношення до вказаного доменного імені не має.

Поза межами дослідження та оцінки суду першої інстанції залишились докази, які підтверджують придбання ТОВ «ВІН-ПАРТС» у ПП «Компанія Аверс» товару з маркуванням «ІНФОРМАЦІЯ_1» і подальша його реалізація відповідачу.

Крім того, апелянт зазначає про те, що відповідач припинив ввезення на територію України товари з позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_1» 1 та 4 класу таких товарів, на які у позивача видано свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , в свою чергу відповідач продовжує ввезення та реалізацію товарів з позначенням, власником ТМ яких є ОСОБА_6 (свідоцтво на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 10.03.2021 та № НОМЕР_3 від 10.03.2021), які не є тотожними до торгової марки, що належить позивачу та ОСОБА_2 , так як відносяться до іншої категорії груп товарів, і з яким був укладений ліцензійний договір про передачу відповідачу права на використання вказаних торговельних марок, за якими і здійснюється придбання та продаж продукції.

Окремо апелянт зазначає про те що відповідач безпосереднє використання продукції з позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_1» розпочав після підписання контрактів в листопаді 2020 року та імпорті деяких видів продукції в грудні 2020 року. Такому використанню продукції з позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_1» передувало підписання 01.06.2018 з ОСОБА_2 ліцензійного договору на використання торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1»

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Панченко М.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначає про те, що рішення суду першої інстанції стосується використання лише однієї конкретної торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , належне позивачу на праві власності. Заборони, встановлені судом першої інстанції, не перешкоджають відповідачу здійснювати ті види діяльності, які ним здійснюються щодо деталей, приладдя для автотранспортних засобів, твердого, рідкого, газоподібного палива інших торгових марок. Апелянт і надалі може здійснювати господарську діяльність, просто не використовуючи у своїй діяльності марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , на використання якої у нього немає ніякого дозволу. Оскаржуване рішення суду направлене не на втручання у господарську діяльність апелянта, а на захист прав інтелектуальної власності позивача. Рішення суду першої інстанції заборонено використання апелянтом ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в подальшому задля захисту прав інтелектуальної власності позивача.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Школяр А.В. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Панченко М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував. Після оголошеної в судовому засіданні перерви, в судове засідання, призначене на 22.09.2025 не з`явився, про місце, день і час засідання суду був повідомлений, в поданому ним клопотанні про відкладення розгляду справи поважних причин неявки в судове засідання не зазначив, тому суд вважав за можливе продовжувати розгляд справи у відсутність представника позивача.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена про місце, день і час засідання суду шляхом направлення судового повідомлення на поштову адресу, судове повідомлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення від 23.07.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що повідомлення вручено адресату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом установлено, що на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули права власності на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг, віднесених до 1,4 класу МКТП.

01.06.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ «Ніка-Трейд» укладено Ліцензійний договір на використання торговельної марки, відповідно до умов якого ліцензіар за договором надає за плату ліцензіату дозвіл на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у підприємницькій діяльності ліцензіата на умовах простої (невиключної) ліцензії з правом видачі субліцензії. Торговельна марка може бути використана ліцензіатом у будь-який спосіб, що прямо не заборонений чинним законодавством України. Договір набуває чинності з моменту його підписання. Ліцензія видається строком на 3,5 роки з дати підписання договору і діє до 01.12.2021, проте в будь-якому випадку не довше строку дії майнових прав ліцензіара на торговельну марку.

Згідно з договорами, укладеними між ТОВ «Ніка-Трейд» та іноземними суб`єктами господарювання, продавці поставляють ТОВ «Ніка-Трейд» автомобільну продукцію під торговельною маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1» - автомобільні фільтри, автомобільну охолоджуючу рідину, автомобільні приводні ремні, автомобільні фільтри, автомобільні та промислові мастила, рідини для каталізатора, автомобільні лампи тощо, зокрема:

Контракт від 09.11.2020 № 09112020 на поставку автомобільних фільтрів під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 18.12.2020 № 18122020 на поставку автомобільних фільтрів під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 10.11.2020 № 10112020 на поставку автомобільних фільтрів під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 22.12.2020 № 22122020 на поставку клею та герметиків під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 05.01.2021 № 05012021 на поставку автомобільних щіток склоочисників під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 12.11.2020 № 12112020 на поставку автомобільних приводних ременів під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 17.11.2020 № 17112 на поставку автомобільної хімії та косметики під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 11.11.2020 № 112020 на поставку автомобільних та промислових мастил під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 18.11.2020 № 18112020 на поставку автомобільних та промислових мастил, рідини для каталізатора під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 01.12.2020 № DOL/V482020/EN - UA на поставку автомобільних та промислових мастил під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; договір купівлі-продажу від 15.02.2021 № 150221 на поставку автомобільної охолоджувальної рідини під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 12.04.2021 № 120421 на поставку автомобільних фільтрів, мастильних матеріалів, автозапчастин, засобів по догляду за авто під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підставі Свідоцтв на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 від 10.03.2021, виданих Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_2 набула права власності на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг. Співвласником, зокрема, є ОСОБА_3 .

12.03.2021 між ОСОБА_3 та ТОВ «Ніка-Трейд» укладено Ліцензійний договір на передачу прав на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На адвокатський запит представника ОСОБА_1 Панченка М.В. від 13.06.2021 щодо завезення компанією ТОВ «Ніка-Трейд» за номером митної декларації UA100070/2021/318067 від 06.04.2021 оливи моторної, гідравлічної торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1», Київською митницею Держмитслужби ДМС України 18.06.2021 повідомлено про те, що в ході діяльності Київської митниці Держмитслужби за митною декларацією від 06.04.2021 UA100070/2021/318067 здійснено митне оформлення товару «олива моторна, олива гідравлічна та олива трансмісійна», отримувачем якого являється ТОВ «Ніка-Трейд» в кількості 20242,664 кілограм.

27.06.2021 ОСОБА_1 подано до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України заяву про порушення ТОВ «Ніка-Трейд» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, вказуючи на неправомірне використання ТОВ «Ніка-Трейд» торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» без дозволу заявника.

28.10.2021 Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України листом № 60-02/7992 повідомлено директору ПП «Компанія Аверс» ОСОБА_1 про те, що за результатами аналізу у сукупності повідомлених заявником ПП «Компанія Аверс» обставин, а також наданих заявником і відповідачем ТОВ «Ніка-Трейд» документів та інформації, у діях ТОВ «Ніка-Трейд» не виявлено ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, у зв`язку з чим заявнику ПП «Компанія Аверс» повідомлено про відмову у початку розгляду справи за повідомленими у заяви обставинами.

Листом від 24.06.2022 № 4346/125/50-/2022 Дніпровським УП НП м.Києва повідомлено про те, що 19.04.2022 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ч.4 ст.190, ч.1 ст.229 КК України.

За даними роздруківки з офіційного сайту ТОВ «Ніка-Трейд», Товариство завозить з-за кордону та реалізує на території України товари з ідентичним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема, моторне масло, та відповідна продукція розміщена на сайті компанії ТОВ «Ніка-Трейд».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_2 набув право власності на оспорюваний торговельний знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, для товарів і послуг, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності угоди про використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як співвласниками знаку, відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» кожен з власників свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден не має права давати дозвіл (видавати ліцензію), укладати ліцензійний договір на використання знаку та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Однак, всупереч вимогам Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», без згоди позивача ОСОБА_1 як одного із власників свідоцтва на спірний знак для товарів і послуг, відповідач ТОВ «Ніка-Трейд» використовував знак способами, передбаченими ч.4 ст.16 вказаного Закону, тому позивач має право заборонити відповідачу використовувати без його згоди зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, враховуючи, що внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, оскільки внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Разом з тим, суд вважав необґрунтованою вимогу позивача в частині заборони пропуску через митний кордон України товарів віднесених до 1,4 класів МКТП «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, для товарів і послуг, віднесених до 1, 4 класів МКТП, імпорт яких здійснюється іншими юридичними особами і фізичними особами-підприємцями з порушенням права інтелектуальної власності позивача, оскільки позивачем не конкретизовано назви «інших юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що позбавляє суд можливості надати оцінку порушенню прав позивача такими особами і розрізі даного спору.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

В силу положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правовідносини, які виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та нормами ЦК України.

Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та(або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, торгівельні марки (знаки для товарів і послуг) ( абз.1 ч.1 ст.420 ЦК України).

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів ( стаття 492 ЦК України).

Згідно зі ст.493 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та(або) юридичним особам.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом ( стаття 494 ЦК України).

Майновими правами інтелектуальної власності є: зокрема, виключне право дозволяти використання торговельної марки та виключне право перешкоджати та забороняти неправомірне використання такого знаку третім особам (ч.1 ст. 495 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно із ч.3 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг ( ч.3 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ч.3 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати, позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Глава 75 ЦК України регламентує порядок та способи розпорядження майновими правами інтелектуальної власності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1107 ЦК України розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів: 1) ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) ліцензійний договір; 3) договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності; 4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; 5) інший договір щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності.

Договір щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі.

У разі недодержання письмової форми договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності такий договір є нікчемним. Законом можуть бути встановлені випадки, в яких договір щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності може укладатись усно.

Згідно із ч.1 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього кодексу та відповідного закону.

Згідно із ст.204 ЦК України правочин є правомірним , якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якою він не визнаний судом недійсним.

В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (ч.3 ст.215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Опорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину).

Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч.2 ст.215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності), оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, набули права власності на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг, віднесених до 1,4 класу МКТП.

01.06.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ «Ніка-Трейд» укладено Ліцензійний договір на використання торговельної марки, відповідно до умов якого ліцензіар за договором надає за плату ліцензіату дозвіл на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у підприємницькій діяльності ліцензіата на умовах простої (невиключної) ліцензії з правом видачі субліцензії. Договір набуває чинності з моменту його підписання. Ліцензія видається строком на 3,5 роки з дати підписання договору і діє до 01.12.2021, проте в будь-якому випадку не довше строку дії майнових прав ліцензіара на торговельну марку.

Зазначений ліцензійний договір ОСОБА_1 не оспорений, недійсним в установленому порядку не визнаний. Вчинення ліцензійного договору одним із співсуб`єктів права на торговельну марку не дає підстав вважати його нікчемним.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ТОВ «Ніка-Трейд» використовувало торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» під час дії ліцензійного договору неправомірно.

Щодо використання ТОВ «Ніка-Трейд» торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» після закінчення строку дії ліцензійного договору, то в цій частині слід зазначити наступне.

На підтвердження використання відповідачем торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом № НОМЕР_1 після спливу строку дії ліцензійного договору 01.12.2021 представником позивача надані: контракт від 11.11.2020 № 112020 на поставку автомобільних фільтрів під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 18.11.2020 № 18112020 на поставку автомобільних та промислових мастил, рідини для каталізатора під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1»; контракт від 01.12.2020 № DOL/V482020/EN - UA на поставку автомобільних та промислових мастил під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1». За умовами зазначених контрактів, строк їх дії визначений 31.12.2023. Крім того, надані платіжні доручення в іноземній валюті № 266 від 01.08.2022, виписки по рахунку від 16.11.2022.

Заперечуючи факт використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» після спливу дії ліцензійного договору, представником ТОВ «Ніка-Трейд» надані додаткові угоди.

Так, 03.08.2021 між ТОВ «Ніка-Трейд» та фірмою MEDAS PETROL MIMARLIK INSSAT SAN/ VE TIC LTD була укладена додаткова угода № 3 до договору купівлі-продажу № 18112020 від 18.11.2020, відповідно до п.1.3 якої, у зв`язку з перейменуванням (ребрендингом) торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_2» продавець поставляє покупцеві товари під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

01.12.2020 між Deutsche Olwerke Lubmin GmbH та ТОВ «Ніка-Трейд» була укладена додаткова угода №1 до контракту № DOL/V482020/EN - UA від 01.12.2020, в який п.3.2 контракту викладений у наступній редакції: Продавець поставляє покупцеві товар під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2». У всьому іншому, що не передбачено цією додатковою угодою, сторони керуються положеннями договору № DOL/V482020/EN - UA від 01.12.2020.

01.10.2021 між ТОВ «Ніка-Трейд» і фірмою RCHEMIE INTERNATIONAL KIMYA SAN, VE TIC. LTD.STI. укладено додаткову угоду № 2 до контракту № 112020 від 11.11.2020, відповідно до п.1.3 якої, у зв`язку з перейменуванням (ребрендингом) торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_2» продавець поставляє покупцеві товари під маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

01.05.2022 між ТОВ «Ніка-Трейд» і фірмою RCHEMIE INTERNATIONAL KIMYA SAN, VE TIC. LTD.STI. укладено додаткову угоду № 4 до контракту № 112020 від 11.11.2020, відповідно до п.1.1 якої, продавець поставляє покупцеві автомобільні товари (оливи, мастила, пластикові каністри та інші) торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_2».

З наданих представником відповідача інвойсах, зокрема, від 30.05.2022 вбачається, що RCHEMIE INTERNATIONAL KIMYA SAN, VE TIC. LTD.STI. поставила ТОВ «Ніка-Трейд» товар під торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Таким чином, надані представником відповідача додаткові угоди спростовують посилання представника позивача на те, що ТОВ «Ніка-Трейд» після спливу строку дії ліцензійної угоди, на виконання укладених з постачальниками продукції контрактів, продовжує використовувати торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , співвласником якого є ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19).

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Належних та допустимих доказів на підтвердження використання ТОВ «Ніка-Трейд» знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 після закінчення дії ліцензійного договору, стороною позивача у передбаченому ст.сит.12,81 ЦПК України порядку, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Саме по собі зазначення у додаткових угодах від 03.08.2021 та від 01.10.2021 про можливість постачання залишків товарів під тм «ІНФОРМАЦІЯ_1» зі складу постачальника до закінчення їх наявності на складі продавця не дає підстав вважати, що станом на квітень 2022 року (27.04.2022 день звернення позивача до суду) відповідач використовував торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» у своїй діяльності.

Суд першої інстанції зазначених обставин не встановив і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Факт ухвалення 06.06.2025 Дніпровським районним судом м.Києва рішення, яким визнано ліцензійний договір від 01.062018 про використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом № НОМЕР_1, укладеним між ТОВ «Ніка-Трейд» та ОСОБА_2 недійсним, яке не набрало законної сили, не може бути взято до уваги, оскільки такого доказу не існувало на час розгляду справи судом першої інстанції.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ніка-Трейд» підлягає стягненню судовий збір в сумі 7690,60 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Трейд», подану адвокатом Школярем Андрієм Вячеславовичем, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 8 серпня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Трейд» судовий збір в сумі 7690,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 6 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова