Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2025 Справа №607/3538/25 Провадження №2-др/607/78/25
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
представника позивача Равліва М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Равліва Мирослава Ігоровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за час користування безпідставно набутими коштами ,-
24 липня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Равліва М.І. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі №607/3538/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за час користування безпідставно набутими коштами.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, 23 липня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за час користування безпідставно набутими коштами. Однак, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відтак просить стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Равлів М.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи, згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за час користування безпідставно набутими коштами.
23 липня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за час користування безпідставно набутими коштами, задоволено частково.
Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 5 919 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 49 коп. три відсотки річних, а також 17 974 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 94 коп. інфляційних витрат за час користування безпідставно набутими коштами за період з 01.06.2023 року по 19.02.2025 року, а всього 23 894 (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн. 43 коп., а також 943 (дев`ятсот сорок три) грн.. 16 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Равлів М.І., 12.05.2025 року, через систему «Електронний суд», у межах строку передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, подано суду клопотання про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 15 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Під час розгляду справи по суті представником ОСОБА_1 - адвокатом Равлів М.І., заявлено вимогу про стягнення понесених судових витрат та подано суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , які останній поніс, або повинен буде понести на правничу допомогу.
Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Равлів М.І., на підтвердження понесення ОСОБА_1 судових витрат, подано наступні документи, а саме: Договір №19/02/25 про надання правової допомоги від 19 лютого 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Равлів М.І.; Акт від 06 травня 2025 року, про надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги №19/02/25 від 19 лютого 2025 року; Квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 03 січня 2025 року.
Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 19 лютого 2025 року між адвокатом Равлів М.І. та ОСОБА_1 укладено Договір №19/02/25 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується надати правничу (правову) допомогу Клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, в Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої (правової) допомоги.
Згідно п. 2 Договору, правнича (правова) допомога надається з метою захисту прав та представництва інтересів Клієнта при розгляді Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Пунктом 8 Договору передбачено, що розмір гонорару адвоката за представництво інтересів Клієнта при розгляді справи, вказаної у п. 2 цього Договору, судом першої інстанції становить 15 000 грн. 00 коп.
Згідно Акту від 06 травня 2025 року, про надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги №19/02/25 від 19 лютого 2025 року; Квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 03 січня 2025 року, складеного та підписаного сторонами, на виконання умов Договору про надання правничої (правової) допомоги №19/02/25 від 19 лютого 2025 року, адвокат надав Клієнту такі послуги (виконані такі роботи): усна консультація з вивченням документів, які надані ОСОБА_1 , що стосується даної судової справи та правовий аналіз їх 3 год.30 хв.; вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів 2 год. 00 хв.; надання Клієнту консультації щодо можливих способів захисту його порушених прав - 2 год. 00 хв.; підготовка, складання та подання позовної заяви з додатками до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 5 год. 00 хв. Вартість обсягу наданої правничої допомоги, вказаного у п. 1 цього акту визначається відповідно до п.8 Договору про надання правничої допомоги 19 лютого 2025 року та не залежить від обсягу часу, витраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020р. у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020р. у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Судом встановлено, що адвокат Равлів М.І. брав участь у судових засіданнях у даній справі, які відбулися: 02.05.2025 та 23.07.2025.
Адвокатом Равлів М.І. у даній справі було підготовлено: позовну заяву, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу від 12.05.2025 р., заяву про ухвалення додаткового рішення від 24.07.2025 р.
Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення від 23 липня 2025 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Равліва М.І. та стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 11 680 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає 77,87% від заявлених позовних вимог позивачем.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Равліва Мирослава Ігоровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 11 680 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.
У решті вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний зміст додаткового рішення складено 24.09.2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан