Справа № 183/8670/25
№ 2/183/5305/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» до ОСОБА_1 про:

- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» 104 150 гривень, з яких 29 150 гривень відшкодування завданих збитків (шкоди) та 75 000 гривень штрафу, згідно з умовами пунктів 21.2.2., 21.2.2.5 Договору каршерінгу,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» (надалі позивач) звернулось до суду з цим позовом, у якому також просило стягнути з ОСОБА_1 (надалі відповідач) витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» здійснює діяльність в сфері надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів на підставі Договору публічної оферти текст якого розміщено на сайті getmancar.com.ua. ОСОБА_1 приєднався до Договору публічної оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) позивача (надалі Договір каршерінгу), текст якого розміщено на сайті getmancar.com.ua, шляхом проведення відповідної процедури реєстрації. Договір каршерінгу є договором приєднання, як це визначено частиною 2 статті 787 Цивільного кодексу України, а також є публічним договором, що відповідає умовам частини 3 статті 787 Цивільного кодексу України. Статтею 789 Цивільного кодексу визначається, що плата за прокат речі визначається тарифами наймодавця, і такі ж умови містить пункт 6.1. Договору каршерінгу.

Позивач зазначає, що відповідачем виконано умови частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України щодо вчинення дії відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, які засвідчують його бажання укласти договір. Відповідач пройшов відповідну реєстрацію та отримав можливість користування послугою каршерінгу на умовах Договору каршерінгу. У подальшому відповідач користувався сервісом та здійснював розрахунки з позивачем з використанням банківської картки.

ОСОБА_1 09 вересня 2024 року о 18 годині 54 хвилини було здійснено бронювання автомобіля Ford Focus III Sedan America, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено його огляд, придбано абонемент та з 19 години 12 хвилин взято в користування на підставі договору каршерінгу. Користування автомобілем було завершено 10 вересня 2024 року о 21 годині 25 хвилини, що підтверджується деталізацією поїздки (замовлення), в якому чітко відображено дату, час, інформацію про автомобіль, тариф, пробіг. Відповідачем було здійснено фото автомобіля після завершення поїздки 10 вересня 2024 року о 21 годині 25 хвилин, втім фото були здійсненні з ракурсів, на яких допущені під час поїздки пошкодження не видно, що свідчить про намір відповідача приховати допущені ним пошкодження. Наступний Користувач, при огляді автомобіля для можливості здійснення подальшої поїздки, виявив, що автомобіль пошкоджено та у відповідності до пункту 11.5. Договору, повідомив Виконавця. Пошкоджений автомобіль було доправлено до СТО та здійснено фото, на яких чітко видно значні пошкодження автомобіля, які були приховані на фото, які були здійснені відповідачем, а саме пошкодження переднього бамперу, решітки радіатора та крила переднього лівого.

Позивач указує, що відповідачем порушені умови договору та взяті на себе зобов`язання. Відповідач здійснив значні пошкодження автомобіля, не повідомивши про це та залишив його.

З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих у результаті пошкодження автомобіля, а також ремонту автомобіля, позивач звернувся до СТО ФОП ОСОБА_2 . У результаті звернення отримано рахунок № 4287/110924 від 11 вересня 2024 року на суму 29 150 грн. Також, після проведення відновлюваного ремонту між позивачем та ФОП ОСОБА_2 складено акт виконаних робіт № 4287/110924 від 19 вересня 2024 року. Беручи до уваги вищезазначене сума збитків, що підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача становить 29 150 грн.

Також позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем правил сервісу, а саме полишення автомобіля з пошкодженнями, на відповідача накладено штраф у розмірі 75000 грн. Накладення зазначеного штрафу передбачене договором каршерінгу, а саме пунктами 21.2.2 та 21.2.2.5.

Постановленою суддею ухвалою від 28 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам право подати клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням сторін.

Ухвала про відкриття провадження доставлена до електронних кабінетів позивача та його представника 05 вересня 2025 року /а.с.53, 54/. 08 вересня 2025 року копія ухвали разом з доданими до неї копіями документів направлені відповідачеві на адресу зареєстрованого місця проживання /а.с.55/. 29 вересня 2025 року до суду повернулось поштове відправлення, направлене відповідачеві, без вручення.

Станом на день розгляду справи, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін сторони не подавали.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом установлено, що 09 вересня 2024 року між ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» та ОСОБА_1 , в електронній формі, за допомогою мобільного додатку Getmancar укладено публічний договір оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг), на підставі якого ОСОБА_1 /а.с.11-27/. Пунктом 3.4. Договору каршерінгу передбачено, що встановлення Мобільного Додатку, надання даних необхідних для реєстрації в якості Користувача на сайті та/або Мобільному Додатку Getmancar, вважається беззастережним схваленням особою умов даного Договору у повному обсязі та наміром використовувати послуги каршерінгу, прокаті автомобіля, згідно умов цього Договору. Пунктом 4.4, Договору каршерінгу визначено, що особа не може (не має можливості) завершити або розпочати Реєстрацію, не прийнявши умови даного Договору в цілому шляхом проставлення галочки в чек-боксі «Погоджуюсь з договором оферти та умовами сервісу» на Сайті або в Мобільному Додатку Getmancar. Проставлення галочки в чек-бокс «Погоджуюсь з договором оферти та умовами сервісу» та натискання кнопки «продовжити» Мобільному додатку або на Сайті є фактичним підписання даного Договору особою. Пунктом 4.3.3.3. Договору каршерінгу визначено, що а при реєстрації т використання сервісів «ДІЯ» та/або «BankID», особа додає скап чи фото копії, чи фото копії, чи дані документів вказаних у п.п. 4.3.3.2.1. та 4.3.3.2.3. даного Договору в тому числі дані цих документів через вказані сервіси, а також додає власне фото обличчя (селфі). Відповідно до умов пункту 4.9. Договору каршерінгу з моменту закінчення перевірки даних облікового запису та направлення Виконавцем особі інформації про прийняття рішення про можливість користування особою послугою («схвалення облікового запису») каршерінгу (прокат авто), Реєстрація вважається закінченою (успішною). Розділом 14 договору каршерінгу передбачені дії для завершення поїздки, а саме: «14.1. Для завершення каршерінгу (прокату, поїздки), Користувачу слід припаркувати (поставити на стоянку, парковку) автомобіль в безпечному місці, дозволеному для стоянки транспортних засобів відповідно до ПДР та умов викладених в цьому Договорі. 14.2. Для завершення каршерінгу (прокату), Користувач вимикає двигун повертаючи ключ так, щоб відімкнути панель приладів або натискає кнопку start/stop (в Автомобілях із заводським безключовим пуском), перевіряє щоб світло в салоні Автомобіля та ззовні (фари, габарити) було вимкнено, переводить режим автоматичної коробки передач на позицію «Р» або залишає на першій передачі автомобіль з механічною коробкою передач, повністю зачиняє та перевіряє факт повного зачинення всіх вікон, ставить автомобіль на ручне гальмо. 14.3. Після виконання Користувачем всіх дій, визначених п. 14.2 даного Договору, Користувач полишає Автомобіль та зачиняє двері Автомобіля (закриває ззовні без зачинення ключем) та натискає кнопку «завершити» в мобільному додатку, завдяки чому двері замикаються, 14.4. По завершені каршерінгу (прокату)) в мобільному додатку Getmancar з`являється розрахунок поїздки та пропозиція зробити фото в визначених ракурсах, задля фіксації стану Автомобіля, що повертається. При завершені каршерингу, Автомобіль зачиняється. У випадку, якщо Автомобіль не зачинився, Користувач зобов`язаний повідомити Виконавця про вказані обставини та слідувати вказівкам Служби підтримки. 14.5. Ключі від автомобіля, поліс ОСАЦВ, картка на заправку машини, документи на автомобіль, інше додаткове обладнання, залишаються в салоні автомобіля, а саме - ключі в замку запалення, документи та паливна карта в бардачку, в спеціальному лисці. 14.6. Користувач вважається таким що повернув автомобіль (передав, здав автомобіль), а Виконавець вважається таким що прийняв автомобіль з моменту, коли наступний Користувач та/або працівник Виконавця, уповноважена особа Виконавця прийме автомобіль. Всі недоліки та пошкодження автомобіля до моменту фактичного прийняття автомобіля наступним Користувачем та/або працівником Виконавця, уповноваженою особою Виконавця лягають на попереднього Користувача, який лишив автомобіль.». Згідно з вимогами п. 5.1.23. договору каршерінгу після закінчення використання Автомобіля, Наймач зобов`язаний повернути його Виконавцю в належному технічному стані не гіршому ніж при прийманні Автомобіля Користувачем в порядку, передбаченому цим Договором.

Пунктом 17 договору каршерінгу передбачені Дії Наймача при настанні випадку пошкодження автомобіля, виявлення пошкодження автомобіля, потраплянні в ДТП, а саме: «17.2.1 зупинити Автомобіль, не полишати місце пригоди, пошкодження Автомобіля, в тому числі не пересувати Автомобіль та предмети навколо; 17.2.2. зателефонувати до Служби підтримки сервісу Getmancar з місця пригоди, пошкодження або місця виявлення пошкодження, дотримуючись вказівок оператора викликати поліцію, або відповідний компетентний орган; 17.2.3. записати та передати дані інших учасників ДТП: номери автомобілів, марки та моделі автомобілів, ПІБ водія, його контактні дані, серія та номер полісу ОСАЦВ інших учасників ДТП співробітнику Служби підтримки сервісу Getmancar; 17.2.4. на вимогу Служби підтримки зробити фото пошкоджень та місця ДТП, пошкодження; 17.2.5. оформити, шляхом складання відповідних документів, випадок пошкодження по приїзду екіпажу поліції та пройти медичний огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 17.2.6. дочекатися прибуття евакуатору та/або представника Сервісу, страховика, інших осіб та компетентних органів; 17.2.7. передати всі документи про випадок пошкодження Виконавцю, не пізніше наступного дня. 17.2.8. Відшкодувати суму «обмеження відповідальності» та інші витрати, що не відшкодовуються та/або якщо пошкодження зроблені із порушенням умов даного Договору.

Згідно з замовленням № 66dfla209728fd0f3bc9f63d ОСОБА_1 о 18:54 год забронював транспортний засіб марки Ford Focus III Sedan America, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював його використання з 19:12 год 09 вересня 2024 року до 21:25 год 10 вересня 2024 року /а.с.31-32/.

З наявних у матеріалах справи фото світлин убачається наявність автомобіля, який має пошкодження /а.с.34, 35, 36, 37/. Марка автомобіля та державний реєстраційних номер на вказаних світлинах відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги суд ураховує таке.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

За змістом норм ст. 11, 202, 626, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, окрім іншого, договори та інші правочини. Договір, як різновид правочину, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень ст. 633, 634, 787, 788 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання (договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору). Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Договір прокату є публічним договором (договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться). Предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17 (провадження № 14-319цс19) зроблено висновок, що положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшов Верховний суд України, зокрема, у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц.

Судом установлено, що між сторонами у справі виникли договірні правовідносини з прокату автомобіля (каршерінг), які були оформлені публічним договором оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг), до якого приєднався відповідач та отримав 09 вересня 2024 року у прокат належний позивачеві на праві користування та розпорядження автомобіль марки Ford Focus III Sedan America, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з актом виконаних робіт № 4287/110924 від 19 вересня 2024 року ФОП ОСОБА_2 здійснила ремонт транспортного засобу марки Ford Focus III Sedan America, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на загальну суму 29 150,00 грн /а.с.39/.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не спростовано, що на момент передачі йому автомобіля останній мав механічні пошкодження, не доведено, що після пошкодження автомобіля він, відповідно до умов договору, негайно повідомив про це виконавця та органи поліції, оформив випадок пошкодження та передав відповідні документи виконавцю. Відтак, аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд висновує, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, у розмірі 29 150,00 грн підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 75 000,00 грн відповідно до п. 21.2.2.5 Договору каршерінгу.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 21.2.2. передбачено, що Користувач оплачує Виконавцю штраф в розмірі 75000 грн, а також окремо відшкодовує Виконавцю збиток (шкоду), заподіяний Автомобілю в повному обсязі у випадку: 21.2.2.5. за використання Автомобіля в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що погіршують (знижують) реакцію й увагу, в хворобливому або стомленому стані в тому числі скоєння ДТП, пошкодження при вказаних обставинах, та/або залишення місця ДТП (зникнення та/або втеча з місця ДТП), залишення автомобіля з пошкодженнями.

Однак, як установлено судом матеріали справи не містять належних доказів, які б доводили факт залишення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаного автомобіля з пошкодженнями. Навпаки, наявні в матеріалах справи фото світлини від 10 вересня 2024 року /а.с.33/ доводять факт фіксування автомобіля одразу після закінчення його експлуатації ОСОБА_1 . Тому, суд висновує, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 75 000,00 грн, відповідно до п. 21.2.2 Договору каршерінгу, задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Крім того в позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зауважила на тому, які докази, є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 зроблено такий правовий висновок: «Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 02 липня 2025 року /а.с.43/44 зворот/; копію акту № 18/08 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 18 серпня 2025 року про надані види послуг: надання усної консультації (1 год вартістю 1 000,00 грн), попереднє вивчення письмових матеріалів та їх юридичний аналіз (2 год вартістю 1 000,00 грн/год), підготовка та подання до суду позовної заяви (3 год вартістю 1 000,00 грн/год) /а.с.45/; копію ордеру про надання правничої допомоги серії АЕ № 1407440 від 02 липня 2025 року /а.с.46/; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.47/.

Однак, як установлено судом, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, який би свідчив про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. Положення Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02 липня 2025 року передбачають, що вартість наданих юридичних послуг та порядок їх оплати узгоджуються сторонами в актах виконаних робіт (п.5.1.). При цьому, положення акту № 18/08 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 18 серпня 2025 року передбачають, що вартість наданих виконавцем послуг підлягає оплаті відповідно до умов Договору. Порядку, строків оплати за надані послуги Договір від 02 липня 2025 року та вказаний акт не містять. Заяви про застосування положень абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача не заявлено.

Таким чином, суд висновує про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог на 27,98% (задоволено 29 150,00 грн з заявлених 104 150,00 грн), судовий збір сплачено в розмірі 3 028,00 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 847,23 грн (27,98% від 3 028,00 грн). У решті судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» суму завданих збитків, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, у розмірі 29 150 (двадцять дев`ять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» витрати по сплаті судового збору в сумі 847 (вісімсот сорок сім) гривень 23 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене та підписане 06 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз», код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр-т О. Поля, буд. 84, прим. 63;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов