Справа № 343/1426/24
Провадження № 22-ц/4808/1155/25
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Максюти І.О.,

за участю секретаря Кузів А.В.

учасники справи

позивач Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради

відповідач ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Керніцького І.І.,

за позовом органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про звільнення піклувальника від виконання обов`язків,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення піклувальника від виконання обов`язків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року у справі №343/180/23, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав та встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено його піклувальником бабу по лінії матері ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради від 26 червня 2023 року №723 ОСОБА_4 надано статус дитині, позбавленої батьківського піклування. Форму влаштування визначено відповідно до вищевказаного рішення суду у сім`ї баби ОСОБА_1 .

Після набрання рішення законної сили, ОСОБА_1 повідомила працівникам Служби у справах дітей, що їде в Італію для здійснення повноважень піклувальника над ОСОБА_4 .

З моменту надання ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1 перестала відповідати на дзвінки працівників Служби у справах дітей. Через декілька місяців вдалося зв`язатися з ОСОБА_1 , яка повідомила що планує приїхати з Едуардом в Україну під час зимових канікул, оскільки дитина відвідує навчальний заклад в Італії.

26 лютого 2024 року на адресу Долинської міської ради надійшов лист Відділення поліції № 1 (Долина) Калуського відділу поліції ГУНПУ Івано-Франківської області №2652/108/60/01 від 23.02.2024 року, в якому вказується, що неповнолітній ОСОБА_4 , який перебуває за межами України, звернувся в правоохоронні органи щодо порушення його прав зі сторони ОСОБА_1 . Неповнолітній повідомив, що фактично ним опікується вітчим ОСОБА_6 (чоловік загиблої матері), а не баба ОСОБА_1 , яка проживає окремо, зазначив про порушення його майнових прав, як дитини, яка втратила матір на війні.

У зв`язку з цим, з метою недопущення порушення прав дитини, питання про стан виконання обов`язків піклувальника ОСОБА_1 стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Долинської міської ради 29 лютого 2024 року.

На засіданні члени комісії заслухали ОСОБА_1 , яка повідомила, що знаходиться у приязних стосунках з дитиною, проте підтвердження цього не може надати, а також не може надати номер телефону підопічного, оскільки з її слів дитина на це не погоджується. Також повідомила, що фактично з дитиною постійно не проживає, оскільки дитина проживає в Італії з вітчимом та сестрою по матері. Коли вона перебуває в Італії фактично проживає окремо від дитини та спілкується з дитиною по телефону.

Комісія рекомендувала ОСОБА_1 в повній мірі виконати зобов`язання, які їй надано рішенням виконавчого комітету міської ради «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », в першу чергу до 29 березня 2024 року повідомити Службу у справах дітей міської ради про фактичне місце перебування та проживання ОСОБА_4 , надати документи про здобуття ОСОБА_4 загальної середньої освіти за місцем фактичного перебування та довідку про стан здоров`я дитини; невідкладно надати контактний номер телефону дитини.

12 березня 2024 року до Служби у справах дітей надійшло звернення Головного слідчого управління Національної поліції України, в якому повідомлялося про наявність електронного звернення ОСОБА_4 щодо фактичного невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків піклувальника, та як один із наслідків - позбавлення його права на виплату компенсації за смерть матері ОСОБА_7 .

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Калуської РДА №198 від 14.03.2024 року було з`ясовано, що піклувальник ОСОБА_1 не перебуває на обліку як одержувач допомоги передбаченої для ОСОБА_4 як для дитини, позбавленої батьківського піклування.

З листа Управління освіти Долинської міської ради від 18.03.2024 року №376/01-05/01, вбачається, що ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 зарахований на екстернатну форму здобуття освіти до Тростянецького ліцею, однак адміністрація закладу не має жодних зв`язків з дитиною та не володіє інформацією про фактичне місце проживання дитини.

Документів про здобуття дитиною освіти закордоном піклувальник не надав, що свідчить про порушення піклувальником права дитини на освіту.

Також було з`ясовано, що 19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Ананевич О.М. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки є спадкоємцем майна загиблої дочки ОСОБА_7 , однак до цього часу аналогічного звернення щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від імені її підопічного ОСОБА_4 не було.

9 квітня 2024 року питання про стан виконання обов`язків піклувальника ОСОБА_1 стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 було повторно винесено на розгляд комісії, ОСОБА_1 не змогла надати підтверджень щодо належного виконання нею своїх обов`язків та відмовилась надати контактний номер підопічного.

Комісією було надано місячний термін для усунення недоліків у виконанні нею обов`язків піклувальника.

Повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини відбулося 15 травня 2024 року, однак ОСОБА_1 не з`явилася, не відповідала на телефонні дзвінки працівників Служби у справах дітей, не надала необхідних підтверджуючих матеріалів щодо виконаннія обов`язків піклувальника стосовно дитини ОСОБА_4 . Членами комісії було вирішено стан виконання обов`язків піклувальника вважати незадовільним.

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №1018 від 28.05.2024 року затверджено висновок про доцільність звільнення піклувальника ОСОБА_1 від виконання обов`язків стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 . Для забезпечення кращих інтересів неповнолітнього ОСОБА_4 та поновлення його прав, у випадку звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків піклувальника, його права та інтереси будуть захищатись органом опіки та піклування.

У зв`язку з викладеним, після уточнення позовних вимог, позивач просив суд звільнити ОСОБА_1 від виконання обов`язків піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати її повернути грошові кошти, а саме одноразову грошову допомогу у розмірі 1 575 000 грн, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку із загибеллю його матері - військовослужбовця, шляхом перерахунку на особистий банківський рахунок дитини.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року позов органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення піклувальника від виконання обов`язків задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від виконання обов`язків піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути грошові кошти, а саме одноразову грошову допомогу, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку із загибеллю його матері - військовослужбовця, шляхом перерахунку на особистий банківський рахунок дитини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не взяв до уваги її заперечення на позовну заяву в яких вона пояснювала, що молодша донька ОСОБА_8 у 2012 році уклала шлюб з громадянином Італії ОСОБА_9 . Від цього шлюбу в неї народилась донька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у її доньки є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від попереднього шлюбу. Після закінчення 2-го класу, мати забрала його в Італію, де він продовжив навчання в італійській школі. Відповідачка періодично їздила в Італію, де надавала допомогу дочці в догляді за внуками.

На початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну - Тряско ОСОБА_11 приїхала з Італії в Україну, добровільно вступила до лав ЗСУ, була направлена в зону бойових дій, де загинула ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після вступу доньки до лав ЗСУ, відповідачка ОСОБА_1 поїхала до Італії, де здійснювала догляд за її дітьми.

У вересні 2022 року в неї стався інфаркт і їй була проведена хірургічна операція на серце в італійській лікарні. Після виходу з лікарні в кінці вересня 2022 року, ОСОБА_1 повернулась в квартиру доньки, де проживав ОСОБА_9 та її внуки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Невдовзі мала намір приїхати з онуком ОСОБА_12 в Україну, щоб він зміг отримати український паспорт та ідентифікаційний код, які були необхідні для оформлення спадщини.

В неї виник конфлікт з чоловіком дочки ОСОБА_9 , після чого він почав чинити їй перешкоди в побаченні з онуками.

Згодом відповідачка поїхала в Україну, щоб офіційно оформити піклування над онуком ОСОБА_4 та забрати його до себе.

Рішенням Долинського районного суду від 20.03.2023 року її призначено піклувальником неповнолітнього онука. Після набрання судового рішення законної сили, скаржниця оформила рішення суду у відповідності до Міжнародної Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та повернулась в Італію, де звернулась до італійських місцевих органів влади за місцем фактичного проживання дитини - міської ради м. Віллорба та повідомила, що вона є єдиною близькою родичкою - бабусею неповнолітнього ОСОБА_4 , а також призначена рішенням українського суду його піклувальником до досягнення ним повноліття. Також повідомила, що чоловік її померлої доньки ОСОБА_9 , який не є батьком дитини, чинить їй перешкоди не лише в здійсненні піклування над внуком, але і не дозволяє їй відвідувати внука та спілкуватись з ним. З цього приводу вона також зверталась до місцевого відділу поліції у м. Віллорба.

Після тривалих спроб вона зустрілась з ОСОБА_12 , який їй повідомив, що в нього все нормально, він ходить до школи, має друзів, не хоче розлучатись з сестрою, тому переїхати жити до бабусі та тітки він не хоче, в Україну він їхати не хоче.

На початку весни 2024 року працівники Служби у справах дітей Долинської міської ради їй повідомили, що її внук подав на неї скаргу, вважає, що онук це зробив під впливом ОСОБА_9 .

На вимогу працівники Служби надати довідки з місця навчання ОСОБА_12 та з місця його фактичного проживання, скаржниця не змогла надати відповідних довідок, через відмову школи видати такі довідки.

ОСОБА_1 зверталась з заявою до Генерального Консульства України в м. Мілані, додавши копію рішення Долинського районного суду від 20.03.2023 року про призначення її піклувальником внука ОСОБА_4 .

Скаржниця переконана, що ОСОБА_9 має на меті заволодіти грошовими коштами, які належать її неповнолітньому внуку як компенсація за загибель на війні його мами та його спадковим майном, зокрема і в Італії.

Зазначила, що вона виконує обов`язки піклувальника, забезпечує права та інтереси внука. Відповідачка зібрала всі необхідні документи та особисто подала їх для оформлення внуку належної грошової компенсації за загибель матері. Компетентними органами було прийняте рішення про виплату неповнолітньому ОСОБА_4 грошових коштів, які надходять на її рахунок, оскільки неможливо відкрити в банку рахунок на внука через відсутність у нього українського паспорту та податкового коду, а ОСОБА_9 чинить їй перешкоди в поїздці з внуком до Українського Консульства в м. Мілані для виготовлення цих документів. Також, вона зібрала всі документи та оплатила всі послуги нотаріусу для оформлення внуком спадщини матері. Однак, нотаріус не видає їй свідоцтва про спадщину на його ім`я, оскільки він особисто повинен його отримати.

Вказала, що надавала вищевикладені пояснення працівникам Служби в справах дітей Долинської міської ради та на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей та зверталась до них з допомогою. Зокрема, на засіданні комісії 29.02.2024 року вона надала детальні пояснення щодо обставин, які склались та щодо чинення їй перешкод зі сторони ОСОБА_9 у виконанні нею обов`язків піклувальника в Італії.

Її пояснення щодо перешкод, які їй чинить колишній зять ОСОБА_9 та її прохання про допомогу, не були відображені протоколі засідання комісії з питань захисту прав дитини від 29.02.2024 року.

Виконуючи вимоги працівників Служби у справах дітей, вона особисто зібрала необхідні документи та подала їх до Тростянецького ліцею для зарахування внука до школи. В позивача немає жодних підстав стверджувати, що саме вона має відношення до порушень допущених адміністрацією під час зарахування рік тому на навчання до Тростянецького ліцею її внука ОСОБА_14 . Вважає твердження позивача щодо вчинених нею, як піклувальником порушень прав дитини на освіту є безпідставним, оскільки дитина з 8-ми річного віку проживає та навчається в італійській школі.

Щодо тверджень позивача про те, що вона не займається матеріальним забезпеченням неповнолітнього ОСОБА_4 , оскільки вона, як піклувальник не перебуває на обліку у відділі адміністративного забезпечення як одержувач допомоги, передбаченої для ОСОБА_4 як дитини позбавленої батьківського піклування, зазначила, що про право на одержання допомоги, передбаченої їй як піклувальнику для дитини позбавленої батьківського піклування, вона дізналась з позовної заяви. Працівниками служби у справах дітей Долинської міської ради не було роз`яснено їй по можливість оформлення вказаних соціальних виплат.

Також зазначила, що неповнолітній ОСОБА_4 , на час призначення йому грошової компенсації за загибель на війні його матері (вересень 2023 року), як особа, якій виповнилось 14 років, мав право на відкриття банківського рахунку на своє ім`я, за умови: особистої присутності; пред`явлення паспорту або іншого документу, що посвідчує особу; пред`явлення документу із реєстраційним номером облікової картки платника податків. Проте, він не має права самостійно розпоряджається коштами, внесеними на його банківський рахунок в порядку виплати вищевказаної компенсації, а лише за згодою свого піклувальника ОСОБА_1 .

Скаржниця, як баба неповнолітнього ОСОБА_4 , яка є його єдиним найближчим родичем, а також його піклувальником, підготувала всі необхідні документи, особисто подала їх для оформлення внуку грошової компенсації. В результаті таких її дій, компетентними органами було прийняте рішення про виплату грошових коштів.

Вказала, що за особистої відсутності ОСОБА_4 в Україні, відсутності в нього паспорту, документу із РНОКПП, відкрити рахунок в банку було неможливо.

Також зазначила, що в суді першої інстанції звертала увагу суду на те, що лист за підписом ОСОБА_4 від 22.12.2023 року, з врахуванням їх змісту та аналізу викладення не могли бути складені підлітком якому на той час було 15 років. На переконання скаржниці автором вказаних заяв та звернень до правоохоронних органів є ОСОБА_9 , який хоче усунути її від будь-якого впливу на внука, оскільки вона перешкоджає йому в здійсненні його недоброчесних намірів.

Вважає посилання позивача на ту обставину, що відділенням поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості до ЄРДР за ч. 5 ст. 190 КК України за фактом вчинення ОСОБА_1 шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах -і що ця обставина є однією з підстав позову, не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки вина відповідача не доведена в порядку встановленому законом та не встановлена обвинувальним вироком суду.

З листа-відповіді Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № 208/60/02-2024, який одержаний у відповідь на адвокатський запит вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, повідомлення про підозру ОСОБА_1 не вручалось, а також не ініціювалось накладення арештів на банківські рахунки та наявні на них кошти ОСОБА_1 .

З Висновку органу опіки та піклування не вбачається, чи давалась оцінка діям піклувальника ОСОБА_1 через призму розділу 4 Правил опіки і піклування, не зазначено які саме права та інтереси неповнолітнього є порушеними та в зв`язку з чим його становище погіршилось або зазнало негативних змін, не конкретизовані підстави звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклування над внуком.

Саме ж формулювання про ненадання ОСОБА_1 підтвердження щодо належного виконання своїх обов`язків піклувальника, відмова у наданні контактного номера телефону підопічного не може розглядатися як невиконання обов`язків піклувальника.

Скаржниця зазначає, що суд першої інстанції звільнивши її від обов`язків піклувальника над неповнолітнім внуком ОСОБА_4 , не розглянув питання, яким саме чином будуть в подальшому захищені права та інтереси дитини.

Зазначила, що вона не є належним позивачем в частині заявленої позовної вимоги про зобов`язання її повернути грошові кошти, а саме одноразову грошову допомогу, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 у зв`язку із загибеллю його матері - військовослужбовця, шляхом перерахунку на особистий банківський рахунок дитини, оскільки позивач не надав жодних доказів про те, що ОСОБА_4 доручив саме позивачу заявити такий позов до ОСОБА_1 і що саме така позовна вимога відповідає його інтересам як неповнолітньої особи.

Суд не взяв до уваги, що відповідач перебуває в родинних стосунках з підопічним, є його найближчою родичкою та робить все в межах своїх можливостей, щоб матеріально забезпечити його майбутнє. У відповідача є велике бажання в постійному спілкуванні з внуком. Вона неодноразово заявляла, що бажає та має можливості забезпечувати якнайкращі інтереси дитини, бажає приймати участь в її житті, розвитку та вихованні, проживати з ним разом, як в Україні, так і в Італії. Однак, через перешкоди, які їй чинить колишній італійський зять, який не є батьком її онука, ці бажання та можливості є обмеженими.

З метою надання їй допомоги та сприяння у забезпеченні виконанню нею обов`язків з піклування над онуком, вона неодноразово зверталась до органів влади як в Італії, так і в Україні, про що свідчать докази у справі.

Позивачем не доведено необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як звільнення від обов`язків піклувальника та доцільність вжиття якого належним чином не аргументовано.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради отримав 22 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник органу опіки та піклування зазначив, що мотиви та доводи апеляційної скарги є безпідставними. Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з найкращих інтересів дитини.

Після призначення рішенням суду ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_4 , відповідачка повідомила, що їде в Італію здійснювати свої обов`язки піклувальника і з того часу почала рідко виходити на телефонний зв`язок, на прохання працівників служби у справах дітей, подати документи про місце проживання, про стан здоров`я дитини та довідку з місця навчання, для підготовки документів про надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, знаходила різні пояснення та причини не надання таких документів.

Відповідачка жодного разу не повідомила Службу у справах дітей про наявність будь-яких проблем у здійсненні піклування, чи про те, що вітчим ОСОБА_12 перешкоджає спілкуванню з онуком, що фактично вона не проживає з онуком в одній житловій площі, і що фактично дитиною опікується не вона.

Дитина протягом всього часу з моменту встановлення судом піклування фактично не проживала з піклувальником, сімейного оточення зі сторони ОСОБА_1 дитині не було створено і піклування як такого не відбувалося. Піклувальниця позбавила неповнолітнього підопічного доступу до прийняття рішень щодо одноразової грошової допомоги, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку з загибеллю його матері -військовослужбовиці, та розпоряджається ними на власний розсуд.

Відповідачці було роз`яснено, про можливість відкриття вкладного депозитного рахунку на користь третьої особи в АТ «Ощадбанк» для неповнолітнього ОСОБА_15 , посилаючись на роз`яснення АТ «Державний банк України» № 11/5- 13/23215/2025 від 25.02.2025, проте, жодних дій щодо цього ОСОБА_1 не було вчинено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Яремій Н.Б. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

У судовому засіданні представник уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Гуменяк Ю.Б. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає приїодить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем вимога щодо звільнення відповідачки ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає положенням ст.251 СК України та ст.75 ЦК України, а тому підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання ОСОБА_1 повернути грошові кошти, а саме одноразову грошову допомогу, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку із загибеллю його матері - військовослужбовця, шляхом перерахунку на особистий банківський рахунок дитини.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , довідкою про причину смерті, сповіщення сім`ї № 22 про загибель молодшого сержанта в/сл. по мобілізації ОСОБА_7 .

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року, що набрало законної сили 20.04.2023, у справі № 343/180/2, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши його піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 26 червня 2023 року № 723 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , у зв`язку з смертю матері та позбавлення батька батьківських прав, та покладено обов`язки на піклувальника неповнолітнього.

23 лютого 2024 року начальник відділення поліції № 1(м. Долина) звернувся з листом на ім`я голови Долинської міської ради Калуського району І.Диріва, згідно якого відділенням поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться розгляд матеріалів зареєстрованих в журналі відділення поліції № 1(м. Долина) Вх.№ 722 від 15.02.2024 за зверненням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неправомірних дій невстановлених осіб, пов`язаних із незаконним привласненням майна та грошових коштів, що він мав успадкувати після смерті своєї матері військовослужбовця ОСОБА_16 , котра загинула у 2022 році.

На адресу Служби у справах дітей Долинської міської ради 12 березня 2024 року Головним слідчим управлінням Національної поліції України направлено електронне звернення ОСОБА_4 від 25 січня 2024 року, який проживає в Італії, щодо фактичного невиконання його бабусею ОСОБА_17 , мешканкою Івано-Франківської області, піклування за нього та, як один із наслідків, позбавлення його права на виплати та компенсації за смерть його матері військовослужбовця, котра загинула у 2022 році, а також з інших питань.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 звернувся (електронне звернення) до Національної поліції України в якому зазначив, що він живе в Італії, а пані ОСОБА_18 живе в Україні, тому не може про нього піклуватися, та повідомив, що український уряд не виплатив йому жодної суми грошей як компенсацію за смерть його матері.

У відповідь на лист Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, Управлінням соціального захисту населення Калуської РДА повідомлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку, як одержувач допомоги на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділі адміністративного забезпечення № 1 (м. Долина).

Представником Уповноваженого з прав дитини І. Сусловою 05.06.2024 року на адресу Долинського міського голови направлено звернення, згідно якого на контролі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини перебуває звернення ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно якого з урахуванням обставин, з`ясованих Секретаріатом Уповноваженого під час розгляду звернення з`ясовано: Тряску Е. Долинською міською радою Івано-Франківської області як органом опіки та піклування надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2023 року над дитиною призначено піклувальника бабу зі сторони матері ОСОБА_1 , яка тривалий час живе і працює в Італії та, з її слів, самостійно виховує онука, матеріально його забезпечує, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; опікуна над дитиною призначено без урахування та заслуховування думки дитини; дитина вважає себе громадянином Італійської Республіки та понад півтора року не має ніяких емоційних зв`язків з ОСОБА_1 ; від піклувальника дитина не одержує кошти для свого забезпечення; право дитини на освіту в Україні не забезпечено, оскільки тривалий час мешкає за кордоном.

Прохальна частина даного звернення містить прохання про проведення службового розслідування за фактом порушення прав та інтересів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Управлінням освіти Долинської міської ради 18.03.2024 ороку №376/01-05/01 надано міському голові І. Диріву інформацію, згідно якої комісією, яка була створена для вивчення питання щодо організації навчання ОСОБА_19 було встановлено ряд порушень в частині зарахування учня ОСОБА_19 на екстернатну форму здобуття освіти.

Калуським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000023 від 18.04.2024 за частиною 5 статті 190 КК України за заявою ОСОБА_4 , що підтверджується листом.

Відповідач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 на 1/3 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2023 за № 1156, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , є її мама : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , донька: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 28.05.2024 року затверджено висновок про доцільність звільнення ОСОБА_1 піклувальника від виконання обов`язків піклувальника стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 зверталася в поліцію ОСОБА_21 , що в м. Віллорба (провінція Тревізо) Італія з проханням дослідити в якій школі навчається ОСОБА_22 та зобов`язати надати довідку про відвідування школи Едуардо. Вказана заява в поліцію від 19 червня 2024 року.

Згідно листа від 19 липня 2024 року адресованого Голові міської ради м. Віллобра (провінція Тревізо), ОСОБА_1 просить повідомити, яку школу відвідує Едуард в Італії.

ІНФОРМАЦІЯ_11 виплата допомоги неповнолітньому ОСОБА_4 проведена шляхом перерахування коштів опікуну ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_3 , ІНП НОМЕР_4 , ІФ АТ «Ощадний Банк». Станом на 29.07.2024 ОСОБА_1 як піклувальник неповнолітнього ОСОБА_4 отримала 1575000,00 грн. Повний обсяг виплат неповнолітньому ОСОБА_4 (сину загиблої ОСОБА_7 ) має скласти 3750000 гривень, що підтверджується ІНФОРМАЦІЯ_12 від 30.07.2024 № 10/1/5138.

Відповідачем надано скріншоти з телефону про спілкуванням з ОСОБА_6 , які перекладені на українську мову від 09 квітня, 11 квітня, 17 квітня 2024 року.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі, шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 квітня 2018 року у справі «Лазоріва проти України» основною ціллю статті 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. Додатково можуть існувати позитивні зобов`язання, притаманні ефективній «повазі» до сімейного та/або приватного життя. Проте межі між позитивними та негативними обов`язками держави за цим положенням не можна визначити з достатньою точністю. Застосовні принципи, тим не менш, є подібними. У обох контекстах слід дотримуватись справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства у цілому, при цьому певне значення мають цілі другого пункту статті 8. У обох контекстах держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, які зловживають спиртними напоями, наркотичними засобами, особи, які позбавлені батьківських прав, а також особи, інтереси якої суперечать інтересам дитини (стаття 244 СК України).

Статтею 249 СК України передбачено, що опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Аналогічні положення містяться у пункті 47 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок), яким визначено механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Так, згідно п.47 вказаного Порядку піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечувати її догляд і лікування; створити належні побутові умови та умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти; вживати заходів до захисту цивільних прав та інтересів підопічного; щороку з моменту призначення подавати службі у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) висновок про стан здоров`я опікуна, піклувальника, складений за формою згідно з додатком 5.

Відповідно до статей 250, 251 СК України опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених ЦК України. Особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених ЦК України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Згідно зі статтею 69 ЦК України піклувальник над неповнолітньою особою зобов`язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток.

Піклувальник зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Відповідно до ст.251 СК України особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року, що набрало законної сили 20.04.2023 року, справа № 343/180/23, позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом призначено піклувальником ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 26 червня 2023 року № 723, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з смертю матері та позбавлення батька батьківських прав.

Службою у справах дітей Долинської міської ради був розглянутий лист начальника відділення поліції № 1(м. Долина) на ім`я голови Долинської міської ради Калуського району І.Диріва від 23.02.2024 року №2652/108/60/01 щодо звернення ОСОБА_23 .

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Долинської міської ради від 29 лютого 2024 року розглядалося питання про виконання обов`язків піклувальником ОСОБА_1 стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . Було заслухано ОСОБА_1 та попереджено про відповідальність за неналежне виконання обов`язків піклувальника та останню було зобов`язано в повній мірі виконати зобов`язання, які їй надано рішенням виконавчого комітету міської ради «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_24 , та повідомити до 29 березня 2024 року про фактичне місце проживання та перебування неповнолітнього ОСОБА_24 , надати підтверджуючі документи, надати документи про здобуття неповнолітнім освіти за місцем фактичного перебування та довідку про стан здоровя дитини.

На засідання комісії 09 квітня 2025 року, 15 травня 2024 року відповідачка не з`явилася.

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 28.05.2024 року затверджено висновок про доцільність звільнення ОСОБА_1 піклувальника від виконання обов`язків піклувальника стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вказаного висновку, з метою недопущення порушення прав дитини, питання про стан виконання обов?язків піклувальника ОСОБА_1 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 розглядалося комісією з питань захисту прав дитини міської ради 29.04.2024 року та 09.04.2024 року. Піклувальник ОСОБА_1 не змогла надати підтверджень щодо належного виконання нею своїх обов?язків та відмовилася надати контактний номер телефону дитини. Комісією було надано місячний термін для усунення недоліків у виконанні обов?язків піклувальника. На засідання комісії 15 травня 2024 року не з`явилася, не відповідала на телефонні дзвінки та не надала підтверджуючи матеріали щодо виконання нею своїх обов`язків піклувальника стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 . Комісія дійшла висновку про незадовільне виконання обов?язків піклувальника та вважала доцільним звільнити ОСОБА_1 від виконання обов?язків піклувальника стосовно дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При розгляді справи у суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції встановлено, що дитина протягом тривалого часу проживає в Італії.

З часу призначення відповідачки піклувальником над внуком ОСОБА_4 , останній проживає в Італії в сім`ї ОСОБА_9 .

Відповідачкою не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних доказів того, що з часу призначення її піклувальником і до розгляду питання про виконання нею обов?язків піклувальника над неповнолітнім внуком ОСОБА_4 комісією з питань захисту прав дитини Долинської міської ради вона виховувала дитину, піклувалася про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечувала його матеріально, створила належні побутові умови та умови для здобуття дитиною освіти.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення відповідачки від обов`язків піклувальника стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 .

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка не має змоги спілкуватися з дитиною через перепони, які чинить вітчим для такого спілкування, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, такі спроби спілкування були тільки після 29 лютого 2024 року, тобто після засідання та розгляду комісією питання щодо виконання обов`язків піклувальника ОСОБА_1 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 .

Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини Долинської міської ради від 29 лютого 2024 року відповідачка не повідомляла комісію про чинення перешкод у спілкуванні з її внуком в Італії вітчимом внука, натомість для з`ясування думки неповнолітнього органам опіки та піклування відмовилася надати номер мобільного телефону дитини.

Посилання скаржниці на те, що про чинення перешкод зі сторони ОСОБА_9 вона повідомляла на засіданні комісії 29 лютого 2024 року та те, що вона просила позивача надати їй допомогу в усуненні перешкод у виконанні нею обов`язків піклувальника не підтверджено належними доказами. Протокол засідання комісії від 29 лютого 2024 року таких пояснень не містить.

Відповідачка не надала суду доказів того, що вона зверталася до комісії чи до виконавчого комітету Долинської міської ради з заявою чи скаргою стосовно невідображення у протоколі засідання комісії її пояснень з приводу чинення перешкод у спілкуванні з внуком.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідачка повідомила, що в суді Італії розглядається справа стосовно її участі у вихованняі та побачень дитини, однак суду не надала належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування.

Відповідно до статті 17 Закону допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.

Пунктом 27 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядку), передбачено, що для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява опікуна чи піклувальника про призначення допомоги, яка складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія рішення органу опіки та піклування або суду про встановлення опіки чи піклування над дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання опікуна (піклувальника) та дитини (для дітей, над якими встановлено опіку чи піклування і які є вихованцями дитячих навчальних закладів, що фінансуються не за рахунок бюджетних коштів, - видана органом реєстрації довідка, в якій зазначено статус дитячого навчального закладу та за які кошти він фінансується, а також підтверджено факт перебування в ньому дітей); 5) довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації); 6) медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданий в установленому МОЗ порядку.

Відповідно до пункту 29 Порядку допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачкою не надано належних та допустимих доказів звернення її до Управління праці та соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації в передбаченому законом порядку із заявою про виплату допомоги на дітей в період з набранням чинності рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року у справі №343/180/23 і до часу ухвалення судового рішення із наданням документів, передбачених пунктом 27 Порядку. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що відповідачка як піклувальник неповнолітнього ОСОБА_4 здійснювала заходи щодо подання неповнолітнім заяви про прийняття спадщини після загибелі матері нотаріусу в Україні так і через посольство України в Італії.

Під час розгляду справи встановлено, що Управлінням освіти Долинської міської ради 18.03.2024 ороку №376/01-05/01 надано міському голові І. Диріву інформацію, згідно якої комісією, яка була створена для вивчення питання щодо організації навчання ОСОБА_19 було встановлено ряд порушень в частині зарахування учня ОСОБА_19 на екстернатну форму здобуття освіти. Поряд з цим, відповідачкою не надано суду доказів того, що після подання заяви про зарахування на екстернатну форму здобуття освіти її внуком, вона цікавилася навчальним процесом, що він був залучений до навчального процесу, що вона контролювала ОСОБА_24 стосовно виконання ним завдань в українській школі. Будь яких звернень з цього приводу до школи, до відділу освіти а також про успішність внука із виконання програми української школи суду не надано, а тому посилання скаржниці на те, що вона виконала всі вимоги та подала необхідні документи до школи не заслуговують на увагу. Також, відповідачкою не надано суду належних доказів участі її в освітньому процесі внука у закладах освіти в Італії.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 виплата допомоги неповнолітньому ОСОБА_4 проведена шляхом перерахування коштів опікуну ОСОБА_1 на картковий рахунок ОСОБА_1 як піклувальник неповнолітнього ОСОБА_4 та остання отримала 1575000,00 грн. Відповідачка після перерахування грошових коштів на її банківський рахунок зняла кошти та перевела іх в іноземну валюту.

Між тим відповідачка в судовому засіданні не надала належних доказів того, що вона матеріально утримує внука, що частину із вказаних грошей вона передає внуку.

Посилання скаржниці на те, що вона була позбавлена можливості відкрити рахунок на ім`я внука для перерахування вказаної вище допомоги не заслуговує на увагу, оскільки відповідачкою не надано належних доказів того, що вона зверталася у посольство України в Італії для отримання ОСОБА_4 паспорта громадянина України та те, що вона була позбавлена можливості відкрити в Україні депозитний рахунок на ім`я неповнолітнього для зарахування грошових коштів.

В матеріалах справи наявна довідка АТ «Ощадбанк», з якої вбачається можливість відкриття рахунку на користь третьої особи, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Крім того, судом встановлено, що саме неповнолітній ОСОБА_4 25 січня 2024 року (в електронному вигляді) звернувся до Національної поліції України в якому зазначив, що він живе в Італії, а пані ОСОБА_18 живе в Україні, тому не може про нього піклуватися, та повідомив, що український уряд не виплатив йому жодної суми грошей як компенсацію за смерть його матері, що спростовує доводи скаржниці, про те, що вона діє в інтересах неповнолітнього. та його матеріально утримує.

Не заслуговують на увагу посилання скаржниці, що замість його внука звертається його вітчим, оскільки спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Посилання на те, що звернення були підписанні не внуком, а його вітчимом не підтверджені належними доказами.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існує загроза порушення майнових прав неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку про зобов`язання ОСОБА_1 повернути грошові кошти, а саме одноразову грошову допомогу, яка була отримана нею як піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку із загибеллю його матері - військовослужбовця, шляхом перерахунку на особистий банківський рахунок дитини.

Судом встановлено, що представник Уповноваженого з прав дитини І. Суслова 05.06.2024 року зверталася до Долинського міського голови із зверненням про перебування на контролі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Секретаріатом Уповноваженого під час розгляду звернення з`ясовано, що ОСОБА_25 Долинською міською радою Івано-Франківської області як органом опіки та піклування надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2023 року над дитиною призначено піклувальника бабу зі сторони матері ОСОБА_1 , яка тривалий час живе і працює в Італії та, з її слів, самостійно виховує онука, матеріально його забезпечує, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; опікуна над дитиною призначено без урахування та заслуховування думки дитини; дитина вважає себе громадянином Італійської Республіки та понад півтора року не має ніяких емоційних зв`язків з ОСОБА_1 ; від піклувальника дитина не одержує кошти для свого забезпечення; право дитини на освіту в Україні не забезпечено, оскільки тривалий час мешкає за кордоном.

У судовому засіданні уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_26 зазначив, що до Уповноваженого звернувся неповнолітній ОСОБА_4 про представлення його інтересів в Україні. В суді першої інстанції при попередньому розгляді справи в підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції судом з`ясовувалася думка неповнолітнього ОСОБА_15 , який просив звільнити ОСОБА_1 від обов`язків його піклувальника.

Сторона відповідача дану обставину під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не спростувала.

Відповідно до ст.75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного.

Відповідно до ст.251 СК України особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає доведеною обставину неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків як піклувальника відносно неповнолітнього ОСОБА_4 та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги щодо звільнення відповідачки ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок органу опіки та піклування про доцільність звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків піклувальника не обґрунтований не заслуговує на увагу, оскільки у висновку зазначені обставини невиконання відповідачкою обов`язків піклувальника стосовно ОСОБА_4 і суд при розгляді справи надав оцінку всім доказам у сукупності та дійшов вірного висновку про задоволення вимог позивача.

Посилання скаржниці на те, що звільнивши її від обов`язків піклувальника над неповнолітнім внуком ОСОБА_4 , судом не розглянуто питання, яким саме чином будуть в подальшому захищені права та інтереси дитини не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» служба у справах дітей: бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів.

Отже, безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, колегія судів не здійснює перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2025 року

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

І.О. Максюта