У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2025 р. Справа № 597/938/25

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тренич А.Г.

за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.,

у процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «Мілоан» звернулось до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.07.2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 06.10.2025 року о 10:00 год.

Позивач не делегував свого представника в судове засідання, подав заяву (вх..№3377) про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Заява мотивована тим, що відповідач оплатив заборгованість за кредитним договором. Одночасно позивача просить вирішити питання про повернення йому судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України, учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20 відступив (конкретизував) правовий висновок щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 року у справі №456/647/18, провадження № 61-2018св19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі №750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором, стягнення якої є предметом цього позову, у зв`язку з чим між сторонами не залишилось неврегульованих питань, позивач подав заява про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета позову, тому суд вважає, що провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягає закриттю на підставі вимог п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю спору.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У відповідності до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до платіжної інструкції №407 від 19.06.2025 року, позивач сплатив судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 2422,40 гривень.

Відтак, враховуючи, що суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі відповідно ч.1 ст.255 ЦПК України, вважаю за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема правила статті 13 ЦПК України зобов`язують суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, позивач звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, мотивуючи її тим, що відповідач ОСОБА_1 після пред`явлення до нього позову, відкриття провадження у справі, повністю сплатив заборгованість, у зв`язку з чим зникли підстави, з приводу яких позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права.

Положеннями пунктів 2 та 4 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачені окремі підстави закриття провадження у справі - відсутність предмета спору (п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України) та відмова позивача від позову (п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Виходячи із аналізу положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України, закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору - пункт 2 частини 1 статті 255 ЦПК України - не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а тому, підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» понесених витрат на правову допомогу, відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, ст.256 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» задовольнити частково.

Закрити провадження у цивільній справі №597/938/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (, м.Київ, вул.Багговутівська, 17-21) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції №407 від 19.06.2025 року.

У розподілі інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказана ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 06 жовтня 2025року.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ