Справа № 740/3165/24
Провадження № 2/740/70/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пучка М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Левченка Г.В.,

відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Щербака О.В.,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , предстаників органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради-Анопочкіної Д.В., ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Міністерства оборони України про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-орган опіки та піклування Вертіївської сільської ради Ніжинського району,

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Вертіївської сільської ради, Міністерства оборони України про встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 31 березня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов обґрунтований тим, що позивач з 19 січня 2008 року перебувала із ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року. Після розірвання шлюбу вони проживали в одній квартирі, вели спільне господарство, виховували спільного сина ОСОБА_3 , мали спільний бюджет, сплачували комунальні послуги, купували речі, предмети побуту, виїздити за кордон, відпочивали на морі, спільно їздили до родичів та друзів, планували подарувати сину квартиру, позивач з свого банківського рахунку сплачувала штрафи та кредит за ОСОБА_6 , який, як військовослужбовець на час відпустки приїздив додому, пересилав позивачу документи, речі, грошові кошти на потреби сім`ї, в свою чергу позивач відправляла посилки, під час перебування у госпіталі після поранення навідувала його, та після смерті отримала свідоцтво про смерть, здійснила поховання за власні кошти, всі документи померлого знаходяться у позивача. На її звернення щодо допомоги на поховання ОСОБА_6 . Вертіївською сільською радою у цьому було відмовлено з посиланням на розірвання шлюбу, також було відмовлено і на виплату внаслідок загибелі ОСОБА_6 , як військовослужбовця, допомоги. Відповідач ОСОБА_3 є її сином, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 є батьками померлого ОСОБА_6 .. Встановлення факту необхідне позивачу для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, передбачених законодавством пільг та визнання в моральному плані статусу відносин із ОСОБА_6 , що надто важливо для неї та сина. Просить позов задовольнити.

Розгляд справи згідно з ухвалою суду від 24 травня 2024 року призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням.

Згідно з відзивом від 05 липня 2024 року представник відповідача Міністерства оборони України Матієнко О.Б. просить відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано жодних доказів про набуття із загиблим спільного майна, спільних витрат, також не підтвердженні близькі зв`язки позивача із загиблим в період з 31 березня 2020 року по 02 квітня 2023 року, оскільки не надані докази введення спільного господарства, не надано підтверджень щодо взаємного утримання житла.

Відповідно до відзиву від 11 липня 2023 року представник відповідача Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Лозян Ф. просить справу розглянути за наявними у справі доказами в межах чинного законодавства.

Згідно відповіді на відзив від 18 липня 2024 року представник позивача адвокат Левченко Г.В. вказує, що позивачем ОСОБА_1 достатньо обгрунтовано і надано великий перелік доказів про факт проживання із померлим однією сім`єю, як документами так і показаннями свідків.

Згідно заперечень на відповідь на відзив від 26 липня 2024 року представник відповідача Міністерства оборони України Матієнко О.Б. просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі із загиблим ОСОБА_6 на момент його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 між ними шлюб розірвано за рішенням суду, яке набрало законної сили, також ініціатором була ОСОБА_1 , тому визнання факту спільного проживання не вплине на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року за результатами підготовчого провадження розгляд справи призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги за обставин згідно з позовом, пояснила, що розлучення і стягнення аліментів на утримання сина були здійсненні нею з метою впливу на чоловіка, який зловживав алкоголем і недостатньо утримував сім`ю, щоб він змінився на краще; за час шлюбу придбана кв. АДРЕСА_1 , яка була оформлена на ОСОБА_6 , і яка була постійним місцем проживання чоловіка, в якій були особисті його речі, документи, за спільні кошти були придбані меблі та техніка для дому, нею за чоловіка сплачені борги за кредитом, платежі за комунальні послуги; у даний час вказана квартира в 1 / 2 частці належить їй, інша 1 / 2 частка в рівних частках за сином та відповідачами по справі; за спільним рішенням із ОСОБА_6 мали одружитись після війни, останній в цьому не відмовляв; вона організувала поховання ОСОБА_6 , а його батьки встановили пам`ятник; мета встановлення факту-отримання статусу члена сім`ї та відповідних пільг, виплат. Дана позиція у судовому засіданні підтримана представником позивача адвокатом Левченком Г.В..

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності представника органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради Анопочкіної Д.В., позов визнав, пояснив, що є сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер внаслідок поранень у квітні 2023 року, всі разом проживали, як одна сім`я, разом відпочивали, подорожували, із бабусею та дідусем не контактує через поставлене ним питання щодо квартири.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що є матір`ю ОСОБА_6 , який помер внаслідок поранень ІНФОРМАЦІЯ_1 ; позивач з її сином разом не проживала, спільне господарство у них відсутнє; позивач негативно налаштувала до них їх онука ОСОБА_3 ; позивач не допускала сина до кв. АДРЕСА_1 , вказана квартира належить сину, який платив аліменти; син 2 роки був на війні і приїздив до сина періодично у свою квартиру; син сам проживав у квартирі за 5 місяців до війни, а позивач разом із онуком проживали окремо по АДРЕСА_2 у будинку її бабусі; також був спір між позивачем та ОСОБА_6 щодо автомобіля і позивач вказувала поліції, що він їй ніхто; позивач організувала поховання ОСОБА_6 , а вони встановили пам`ятник; розлучення було за ініціативою позивача; звинувачення позивача та її свідків щодо зловживання сином алкоголем безпідставні, позивач проживала із іншим чоловіком; генератор та тепловізор були придбані Ніжин Агро, а не позивачем, яка знала, що син помре, і готувалась до цього; у позивача наявний оригінал свідоцтва про смерть сина. Дана позиція підтримана у судовому засіданні представником адвокатом Щербаком О.В., яким зазначено про періодичні, нетривалі стосунки між позивачем та ОСОБА_6 після розірвання їх шлюбу, також останній під час військової служби вказував про своє місце проживання в АДРЕСА_3 , що є місцем проживання його батьків.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив, що є батьком ОСОБА_6 , який помер внаслідок поранень ІНФОРМАЦІЯ_1 ; позивач є колишньою дружиною його сина, який весь час жив з ними в АДРЕСА_3 , і в друзів; син приїздив до квартири з метою відвідування ОСОБА_7 , син із позивачем разом не проживали, у них нічого спільного не було.

У судовому засіданні предстаник органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради Кожедуб Н.С. вважала за необхідне позов задовольнити.

Представник відповідача Міністерства оборони України у судове засідання на 23 вересня 2025 року не з`явився, клопотання про відкладення розгляд у справи відсутні.

Вертіївський сільський голова Лозян Ф. відповідно до заяви від 02 травня 2025 року судовий розгляд просить провести за відсутності.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що є хрещеною ОСОБА_7 , позивач та ОСОБА_6 спільно проживали, останні розлучились, але продовжували спільно проживати однією сім`єю, оскільки ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, а позивач вирішила цим його налякати; останні їздили разом у Болгарію; разом з ними вона зустрічала новий рік у їх кв. АДРЕСА_1 , також разом св`яткували 8 березня; ОСОБА_6 на час війни разом із військовими жив у даній квартирі, а позивач із сином проживала у своєї бабусі, оскільки було небезпечно через обстріли, між ними був конфлікт, але вони помирились; позивач після поранення ОСОБА_6 їздила до нього у Дніпро і в госпіталь у Київ; подані позивачем фото разом із ОСОБА_6 зроблені після розірвання шлюбу між ними.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що проживає у кв. АДРЕСА_4 і є сусідкою позивача, яка і після розірвання шлюбу, про що вона не знала, проживала однією сім`єю із ОСОБА_6 , піклувались один про одного, разом відпочивали, робили все спільно; на початку війни ОСОБА_6 ночував у своїй квартирі, до матері, ні до сестри не ходив, він проживав разом із військовими, позивач з початку війни проживала у своєї матері; після поранення ОСОБА_6 позивач їздила до нього неодноразово; конфліктів між ними не було, ОСОБА_6 вживав алкогольні напої.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що є інспектором з кадрів за місцем роботи позивача в ТОВ «Ніжин Агро», яка жила у шлюбі разом із ОСОБА_6 , потім було розлучення, але позивач намагалась виправити ситуацію і відучити ОСОБА_6 від звички зловживати алкоголь, також позивач подала на аліменти; останні спільно проживали у квартирі по АДРЕСА_3 , після розлучення між ними нічого не змінилося; позивач через ТОВ «Ніжин Агро» зініціювала виплату допомоги ОСОБА_6 ..

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що позивач є його рідною сестрою, яка проживала однією сім`єю із ОСОБА_6 , у них були спільні вечірки, св`яткування; позивач ініціювала розлучення, оскільки ОСОБА_6 випивав і не давав коштів і вона його хотіла налякати, також подала на аліменти на дитину і після розірвання шлюбу вони продовжували спільно постійно проживати, були нормальні відносини і сварки; вони жили окремо після початку війни через небезпеку, разом із позивачем він був і в госпіталі після поранення ОСОБА_6 не один раз; пам`ятник ОСОБА_6 зі слів позивача встановили його батьки.

Аналогічні показання у судовому засіданні надані свідком зі сторони позивача ОСОБА_12 , яка є дружиною ОСОБА_11 ..

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що є двоюрідним братом ОСОБА_6 , який після розірвання шлюбу продовжував спільно проживати із позивачем до 08 квітня 2022 року, у подальшому певний час останні не проживали, оскільки позивач через обстріли і небезпеку переїхала житии до своєї матері. Тиск на нього зі сторони батьків ОСОБА_6 відсутній.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що є сусідкою батьків ОСОБА_6 , який після розлучення проживав із своїми батьками в АДРЕСА_3 , спільно вів з ними господарство; ОСОБА_6 сумував за сином і його до квартири не впускали; під час служби ОСОБА_6 приїздив до батьків, де і жив; ОСОБА_6 вказував, що не хотів розлучатись; вказані обставини їй відомі від ОСОБА_2 та самого ОСОБА_6 , який був вдома у батьків; зі слів їй відомо, що у листопаді 2021 року ОСОБА_6 повернувся до своєї квартири, а позивач повернулась до своїх батьків.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що є лікарем Ніжинського диспансерного відділення і 14 жовтня 2021 року надавав допомогу ОСОБА_6 з приводу алкогольної інтоксикації в АДРЕСА_3 , виклик здійснений його батьками, допомогу він надавав впродовж 5 днів.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що проживає у кв. АДРЕСА_5 і є сусідкою позивача, яка восени 2021 року жила у своєї матері, до цього ОСОБА_6 жив на ОСОБА_17 у батьків, а потім повернувся до квартири, оскільки позивач у ній не проживав; на війну ОСОБА_6 проводив батько; після розлучення позивач і ОСОБА_6 спільного господарства не мали, к 2021 році до позивача приїхала юристи з приводу дарування квартири; ОСОБА_6 приїздив з війни до сина до квартири.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що є рідною сестрою ОСОБА_6 ; з 2020 року спільного життя останнього з позивачем не було, остання подала на нього на аліменти, а потім розлучилась, у зв`язку з чим ОСОБА_6 переживав і вказував про іншого чоловіка у позивача, внаслідок чого він і вживав алкоголь, від чого лікувався, останній жив із своїми батьками і вів з ними спільне господарство, в подальшому, коли позивач переїхала до своїх батьків, ОСОБА_6 переїхав до квартири; вона приїздила в госпіталь до ОСОБА_6 , також його відвідували батьки та позивач, останній вказував, що відмовився на пропозицію позивача по укладенню шлюбу; на військовій службі ОСОБА_6 вказував своє місце проживання у батьків- АДРЕСА_3 .

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що є сусідом позивача, яка з 2021 року разом із ОСОБА_6 не проживала, перед війною ОСОБА_6 у квартирі проживав сам; після розлучення останні розійшлися, ОСОБА_6 пішов до ЗСУ, а позивач повернулась до квартири; ОСОБА_6 приїздив до сина; позивач часто не впускала ОСОБА_6 до квартири; у 2021 році вони остаточно розійшлися, до цього сходились і розходились; він разом працював із ОСОБА_6 у дистанції колії.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що проживає у кв. АДРЕСА_6 і є сусідкою позивача, яка разом із ОСОБА_6 не проживала і його виганяла, з початку війни ОСОБА_6 хотів помиритися, а позивач заперечувала, це їй казав ОСОБА_6 ..

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що разом працював із ОСОБА_6 , який після розлучення і після роботи їхав до своїх батьків і їздив на роботу від батьків, це було у 2021-2022 роках.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактичне та зареєстроване місце проживання якої в АДРЕСА_7 , відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином позивача і перебуває на її утриманні, також ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві, батьками якого є відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які проживають в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2008 року, який розірваний рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2020 року за позовом ОСОБА_1 , яке набрало законної сили 31 березня 2020 року.

Відповідно до повідомлень Ніжинського ВДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області від 16 серпня 2024 року, 05 листопада 2024 року,-актовий запис про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 відсутній, перевірку проведено з 27 лютого 2020 року по даний час; актовий запис про шлюбу на ОСОБА_6 за період з 27 лютого 2020 року по 02 квітня 2023 року відсутній.

Відповідно до повідомлення Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області від 19 серпня 2024 року у вказаному ВДВС перебувало виконавче провадження на виконання судового наказу Ніжинського міськрайонного суду по справі №740/5305/19 від 31 жовтня 2019 року про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу), починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, 08 травня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; аліменти стягувались з 12 лютого 2020 року по 02 квітня 2023 року, надходження грошових коштів продовжувалось до 22 серпня 2023 року, сума стягнутих аліментів-207500,63 грн, борг відсутній.

Згідно з копією рішення Виконавчого комітету Вертіївської сільської ради від 20 грудня 2021 року за №194 наданий дозвіл ОСОБА_6 на укладення договору дарування кв. АДРЕСА_1 на ім`я малолітнього сина ОСОБА_3 ..

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2024 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1 / 2 частку к.7 в буд. АДРЕСА_8 .

Згідно з даними копії лікарського свідоцтва про смерть №40 від 03 квітня 2023 року, виданого НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь», причиною смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Дане свідоцтво отримане позивачем ОСОБА_1 ..

Повідомленням Вертіївської сільської ради від 02 травня 2023 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у наданні одноразової матеріальної допомоги на загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 у зв`язку із розірванням шлюбу.

Позивачем в порядку цивільного судочинства ставиться питання про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з метою-для отримання одноразової грошової допомоги при загибелі військовослужбовця, передбачених законодавством пільг та визнання в моральному плані статусу відносин із ОСОБА_6 , що надто важливо для неї та сина.

Встановлення даного факту передбачає доведення перед судом факту спільного проживання жінки та чоловіка, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України).

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №587/302/16 (провадження №61-18522св18) вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Згідно з приписами ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 п.2 ст.16 цього Закону, належать зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 , яка має спільного сина із ОСОБА_6 , який помер внаслідок поранень, як військовослужбовець, надані слідуючі матеріали.

Відповідно до копій довідок Вертіївської сільської ради від 03 квітня 2023 року, 17 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_6 за власний рахунок; на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 був зареєстрований в АДРЕСА_7 , разом з ним на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та вели спільне господарство- ОСОБА_1 , 1982 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження.

Згідно з даними історії по картковому рахунку позивача ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 24 травня 2023 року наявні відомості про безготівкове зарахування на її банківську картку від ОСОБА_22 18 березня 2022 року 7810,88 грн, 25 березня 2022 року 8066,45 грн, 11 травня 2022 року 30814,77 грн, 10 червня 2022 року 3500 грн, 23 червня 2022 року 14000 грн, 24 липня 2022 року 500 грн, 01 серпня 2022 року 8000 грн, 14 серпня 2022 року 500 грн, 24 серпня 2022 року 29000 грн, 01 листопада 2022 року 25000 грн, 11 листопада 2022 року 25000 грн, 31 грудня 2022 року 1000 грн, 14 січня 2023 року 1000 грн, 23 січня 2023 року 4000 грн, 15 лютого 2023 року 29999 грн, 8000 грн, 19 березня 2023 року 10000 грн, 29000 грн.

Згідно з даними копій квитанцій про оплату від 14 квітня 2021 року позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату 543 грн, 1104 грн на користь Ніжинського МР ВДВС, призначення платежу-платіж від ОСОБА_6 справа №4-64869763, справа №4-64870167,

а відповідно до квитанцій про оплату від 10 січня 2020 року останньою здійснено оплату до АТ «Альфа-Банк» у сумі 500 грн, призначення платежу-погашення заборгованості за кредитом 592340092 від 16 грудня 2019 року ОСОБА_6 (аналогічні квитанції про оплату від 12 лютого 2020 року, 09 березня 2020 року, 09 квітня 2020 року, 07 травня 2020 року, 04 червня 2020 року, 08 липня 2020 року, 07 серпня 2020 року, 08 вересня 2020 року, 08 жовтня 2020 року). Також позивачем ОСОБА_1 згідно з квитанцією від 17 січня 2020 року здійснено оплату комунальних послуг на користь ТОВ «Енера Чернігів», призначення платежу-платіж від ОСОБА_6 (аналогічні квитанції від 17 лютого 2020 року, 18 березня 2020 року, 17 квітня 2020 року, 20 травня 2020 року, 16 червня 2020 року, 17 липня 2020 року, 21 серпня 2020 року, 18 вересня 2020 року, 22 жовтня 2020 року, 19 листопада 2020 року, 19 грудня 2020 року, 20 січня 2021 року, 19 лютого 2021 року, 16 березня 2021 року, 21 квітня 2021 року, 24 травня 2021 року, 23 червня 2021 року, 23 липня 2021 року, 19 серпня 2021 року, 20 вересня 2021 року, 20 жовтня 2021 року, 19 листопада 2021 року, 17 грудня 2021 року, 18 січня 2022 року, 21 лютого 2022 року, 15 березня 2022 року, 19 квітня 2022 року, 19 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, 18 липня 2022 року, 17 серпня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 17 жовтня 2022 року, 13 листопада 2022 року).

Також наявні дані про відправлення посилок від ОСОБА_6 , отримувач ОСОБА_1 ,-29 серпня 2022 року, 09 серпня 2022 року, 25 серпня 2022 року, 08 лютого 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 травня 2023 року, 12 лютого 2023 року.

Також наявні дані щодо переписок між ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_1 із застосуванням мобільних застосунків 22 квітня, 18 жовтня, 02 грудня, 26 січня, 27 січня, 28 січня, 19 лютого, із висловлюваннями, що притаманні саме близьким людям.

Копії замовлень від 28 березня 2021 року, покупець ОСОБА_1 , із ціною 17000 грн, 15700 грн щодо придбання меблів, товарний чек від 08 серпня 2021 року щодо придбання пральної машини (9590 грн), рахунок на оплату від 04 жовтня 2022 року щодо придбання ОСОБА_1 ноутбуку вартістю 31458,33 грн.

Також позивачем суду подані копії медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 ..

Відповідно до копії заяви від 03 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 на адресу БО «БФ» Агропросперіс просить надати 37142,86 грн благодійної допомоги для придбання генератора та тактичних навушників її чоловіку, який служить у 30-му стрілецькому батальйоні на території Сумської області.

Фото від 02 січня 2021 року, 31 липня 2021 року, 07 березня 2021 року, 02 січня 2021 року, 25 та 30 липня 2021 року, 03 липня 2021 року, 27 червня 2021 року, 01 жовтня 2022 року, 23 жовтня 2021 року, 03 серпня 2021 року, 02 червня 2022 року, 03 травня 2021 року, 23 жовтня 2021 року, 31 грудня 2022 року,07 січня 2022 року, 14 серпня 2021 року, 03 липня 2021 року, 05 липня 2021 року,-містять знімки позивача ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 , їх сином, та з іншими особами, що учасниками судового розгляду не заперечується. Вказані фото містять зображення щодо доброзичливих відносини, посмішок.

З даних підстав позивач ОСОБА_1 систематично отримувала на свою банківську картку грошові перекази від ОСОБА_6 , який під час виконання обов`язків військової служби перебував за межами місця проживання позивача та його сина, остання з ним, як військовослужбовцем, неодноразово спілкувалась із використанням засобів мобільної переписки, також позивач як під час шлюбу так і після його розірвання 31 березня 2020 року (набрання рішенням законної сили) здійснювала систематичне і регулярне упродовж тривалого часу погашення кредитної заборгованості ОСОБА_6 , та сплату комунальних послуг від імені останнього по його особовому рахунку, також остання регулярно отримувала посилки від нього, зініціювала придбання для останнього генератора та військового обладнання, облаштовувала спільну квартиру меблями та технікою. Також позивач та ОСОБА_6 надали згоду на укладення правочину щодо квартири, яка була придбана під час їх шлюбу, на користь їх сина ОСОБА_3 , що свідчить про піклування останніх про свого сина і вчинення даних дій саме в його інтересах.

Під час судового розгляду судом заслухані показання заявлених численних свідків як зі сторони позивача ОСОБА_1 так і відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для надання можливості сторонам представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом.

Судом враховується, що показання свідків є особливим видом доказів, пов`язаних із ризиком суб`єктивного відношення до сторін, і показання у цій справі свідків про наявність чи відсутність сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_6 є їх особистим сприйняттям відносин, які існували між цими особами, проте самі по собі вони не можуть достеменно свідчити про те, що цим відносинам були притаманні ознаки сімейних. Також показання свідків не можуть бути єдиними і визначальними доказами у вказаних спірних правовідносинах, оскільки за приписами ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Свідки зі сторони позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначили про спільне проживання позивача та ОСОБА_6 після їх розірвання шлюбу однієї сім`єю, обставин вживання останнім алкогольних напоїв та дій позивача щодо приборкання його з метою належної поведінки шляхом ініціювання розірвання шлюбу та стягнення аліментів, наявності сімейних відносин і під час військової служби ОСОБА_6 , наявності фото, які оглянуті у судовому засіданні, після розірвання шлюбу останніх. З даних підстав судом приймаються показання щодо вживання ОСОБА_6 алкогольних напоїв та його проживання у кв. АДРЕСА_9 разом із позивачем і після розірвання шлюбу.

Свідки зі сторони відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у судовому засіданні надали показання щодо відсутності сімейних відносин позивача та ОСОБА_6 , який проживав у своїх батьків і за вказаною адресою отримував медичну допомогу внаслідок алкогольної інтоксикації, і не мав наміру знову одружитись із позивачем, яка його виганяла із його квартири.

Також за встановлених обставин під час судового розгляду наявні елементи неприязних відносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що безпосередньо підтверджено у судовому засіданні і ОСОБА_3 .. Також неприязні відносини позивача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_16 підтверджується повідомленням Вертіївської сільської ради від 09 жовтня 2024 року та даними згідно з постановою Ніжинського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_16 до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП, потерпілою по якій є ОСОБА_1 .. З даних підстав судом приймаються показання свідків зі сторони відповідачів в частині вживання ОСОБА_6 алкогольних напоїв та лікування від цього за місцем проживання його батьків.

Також судом враховуються положення ч.3 ст.12 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача. Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19).

За сукупністю поданих сторонами доказів у їх взаємному зв`язку суд приходить до висновку про доведеність спільного проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім`єю в період з 31 березня 2020 року по час смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявності їх спільного побуту і взаємних прав та обов`язків, сприйняття один одного як найближчої людини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Мета встановленого факту-отримання позивачем статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та передбачених законодавством пільг внаслідок загибелі військовослужбовця.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на розірвання шлюбу та стягнення аліментів за ініціативи позивача, як обставини, що ставлять під сумнів спільне проживання, судом відхиляються, оскільки ініціювання позову та наявність судового рішення про розірвання шлюбу не є перешкодою для подальшого спільного проживання сторонами однією сім`єю, також це не є перешкодою для стягнення аліментів на утримання дитини, що вчиняється саме в інтересах дитини, також за встановленими обставинами між позивачем та ОСОБА_6 були притаманні сімейні відносини, що безумовно включає і певні конфліктні ситуації, непорозуміння, і кожен із подружжя має вплив на іншого з метою зміни поведінки на краще.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 244, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 31 березня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складено 04 жовтня 2025 року.