Справа №760/1068/25
Провадження №2/760/7036/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Придувалова Василя Вадимовича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадим Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко Василь Васильович, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Придувалов В.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В., в якому просить суд

- витребувати майно, у вигляді земельної ділянки площа якої (га): 0.0771, кадастровий номер: :72:184:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та повернути її у володіння на користь позивача - ОСОБА_1 , як законному власнику;

- витребувати майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та повернути його у володіння на користь позивача - ОСОБА_1 , як законному власнику;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадима Юрійовича, Київського державного нотаріального архіву, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та у філії Комунального підприємства «Новоіванівське 3» у місті Києві.

03 лютого 2025 року до суду від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли витребувані докази.

03 лютого 2025 року від Київського державного нотаріального архіву до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року було повторно витребувано докази у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю. та у філії Комунального підприємства «Новоіванівське 3» у місті Києві.

28 лютого 2025 року до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куниці В.В., що заміщує приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванченка В.Ю. надійшли витребувані докази.

21 березня 2025 року до суду надійшли витребувані докази від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори.

25 березня 2025 року до суду також надійшли витребувані докази від Київського державного нотаріального архіву

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року справу прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

09 жовтня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Придувалова В.В. подав заяву про відвід судді, в якій на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України просив відвести суддю Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонову Н.М. від розгляду цивільної справи №760/1068/25 та передати справу на розгляд іншому складу суду. В обґрунтування поданої заяви вказав, що 08 жовтня 2025 року зі слів клієнта стало відомо, що 14 травня 2024 року Солом`янським районним судом міста Києва у складі головуючої - судді Аксьонової Н.М. було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державного реєстратора Комунального підприємства «Новоіванівське 3» Коровайко Оксани Сергіївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно (справа №760/27123/19). Однаковий склад головуючої судді Солом`янського районного суду міста Києва, як при розгляді справи №760/27123/19, так і в теперішній справі № 760/1068/25 викликають значні сумніви щодо неупередженості та об`єктивності розгляду цивільної справи і можливості винесення законного рішення. Хоча номери справи і провадження є різними, проте при фактичному порівнянні обох вказаних справ можна дійти висновку, що об`єкти спору, а головне, сторони та фактичні обставини справи є однаковими або подібними. Вищенаведене створює об`єктивні підстави для сумніву в неупередженості судді Аксьонової Н.М., оскільки в неї вже може бути сформована своя стала правова позиція та відношення до сторін провадження. З високою ймовірністю рішення буде виноситися в автоматичному тлумаченні і застосуванні норм права на користь відповідача або третіх осіб, що буде відображено у формі відмови в задоволенні позовної заяви позивача.

Розглянувши указану заяву про відвід, суд приходить до такого висновку.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст.40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Разом з тим із заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Придувалова В.В. не встановлено особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, а також її заінтересованості у результаті розгляду справи. Думка заявника про упередженість та необ`єктивність судді носить характер припущень.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому на підставі ч.3 ст.40 ЦПК України заяву про відвід необхідно передати для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Придувалова Василя Вадимовича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадим Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко Василь Васильович, про витребування майна з чужого незаконного володіння - визнати необґрунтованою та передати її для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова