Справа № 489/7763/25
Номер провадження 2/489/3542/25
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 24691/25-Вх

за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підоягає виконанню,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна",

встановив

Позивачем подано до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підоягає виконанню.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому ЦПК України, в т. ч. шляхом пред`явлення позовної заяви, форма і зміст якої повинні відповідати вимогам ст. ст. 27, 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Юридична адреса відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна" - м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, б.6 що не відноситься до території Інгульського району м. Миколаєва.

Частиною 12 ст.28 ЦПК України визначено правило альтернативної підсудності, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання виконавчого напису визначено ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Таким чином, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця або місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, яке не є тотожним з місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме з місцем вчинення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи право звернутись до Інгульського районного суду м. Миколаєва з зазначеним позовом, позивач скористався правом обрати альтернативну підсудність за місцем свого фактичного проживання.

В позовній заяві позивач зазначив своє фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, від 29.09.2025 за № відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території м. Миколаєва.

За відомостями паспорту громадянина України місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

У матеріалах відсутні будь - які відомості або документи на підтвердження місця фактичного проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що могло би бути підставою для визначення підсудності Інгульському районному суді м. Миколаєва.

З постанов приватного виконавця Булахевіч С.В., винесених в рамках виконавчого провадження № 67136414, вбачається, що місце виконання виконавчого провадження місце реєстрації боржника: АДРЕСА_2 .

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Оскільки і зареєстроване місце проживання позивача і юридична адреса відповідача знаходяться в адміністративно - територіальних одиницях на які не поширюється територіальна юрисдикція Інгульського районну м. Миколаєва, суд дійшов висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», друга особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню територіально не підсудна Інгульському районному суду м. Миколаєва.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене справу необхідно передати для розгляду до Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суддя

ухвалив

Позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підоягає виконанню, позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", направити для розгляду до Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв