Справа № 624/928/25
провадження № 2/624/502/25
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши позовну заяву Кегичівської селищної ради Харківської області до приватного нотаріуса Берестинського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко Світлани Олександрівни, третьої особи Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з нерухомого майна,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Берестинського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко Світлани Олександрівни, третьої особи Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з нерухомого майна, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна № 6185732 (реєстраційний номер обтяження) від 07.12.2007 року, накладеного на підставі постанови АА 007047 від 06.12.2007 ВДВС Кегичівського району, а саме нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з виключенням з електронних реєстрів інформаційних систем Міністерства юстиції України відомостей про дану заборону та зобов`язати Приватного нотаріуса Удовиченко Світлану Олександрівну зняти/скасувати арешт з зазначеного нерухомого майна № 6185732 (реєстраційний номер обтяження) від 07.12.2007 року, накладеного на підставі постанови АА 007047 від 06.12.2007 ВДВС Кегичівського району.

Позов обґрунтований тим, що при здійсненні реєстраційних дій Кегичівською селищною радою, пов`язаних з реєстрацією прав власності на будівлю, за адресою: Харківська обл. смт. Кегичівка, провулок Волошина, 7, стало відомо про наявне обтяження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 07 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Удовиченко С.О. на підставі постанови АА 007047 від 06.12.2007 ВДВС Кегичівського району накладено арешт на будівлю Харківська обл. смт. Кегичівка, провулок Волошина, 7, реєстраційний номер обтяження 6185732. У реєстрі обтяжень нерухомого майна, виявлено записи про арешт майна Кегичівського виробничого управління житлово-комунального господарства, розташованого за адресою: Харківська обл., смт. Кегичівка, провулок Волошина, 7, в тому числі накладеного при відкритті виконавчого провадження. Проте майно на яке накладено арешт, ніколи не належало на праві власності Кегичівському виробничому управлінню житлово-комунального господарства. Так, відповідно рішень Кегичівської ради: 1) Рішенням Кегичівської селищної ради народних депутатів ІХ сесія ХХІ скликання від 22.12.1992 р. надано право оформлення користування займаних земельних ділянок, у тому числі ВУЖКГ (Виробничому управлінню житлово-комунального господарства); 2) Рішенням Виконавчого комітету Кегичівської селищної ради №163 від 24 липня 2006 року, надано дозвіл на розміщення об`єкта торгівлі в орендованому приміщенні фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно договору оренди приміщення; 3) Рішенням сесії Кегичівської селищної ради Х сесії V скликання №123 від 25.05.2007 року. За яким Припинено право користування Кегичівського ВУЖКГ земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 та повернути до земель запасу селищної ради; 4) Рішенням сесії Кегичівської селищної ради ХХІІ сесії V скликання №154 від 24.09.2008 року. Вирішила, здійснити прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ району Кегичівське виробниче управління житлово-комунального господарства. Юридична адреса підприємства: смт. Кегичівка, провулок Волошина, 35; 5) Розпорядженням № 32 від 01.04.2011 р., передати комунальному підприємству «Кегичівка B оперативне управління сервіс плюс» основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, що перебуває у спільній власності територіальної громади селища Кегичівка; 6) Рішенням сесії Кегичівської селищної ради ХІУ сесії VI скликання №259 від 26.08.2011 року. Вирішила, припинити право користування Кегичівського ВУЖКГ та прийняти у фонд селищної ради земельні ділянки, у тому числі адмінприміщення по провулку АДРЕСА_1 ; 7) Рішенням сесії Кегичівської селищної ради ХІУ сесії VI скликання №260 від 26.08.2011 року. Вирішила, закріпити за КП «Кегичівка сервіс плюс» земельні ділянки, у тому числі адмінприміщення по провулку смт. Кегичівка, провулок Волошина, 7. 3 наведеного виходить, що саме розпорядником зазначеного нерухомого майна, є саме Кегичівська селищна рада. Відповідно до відповіді Фонду державного майна України 05-09-00259 від 22.01.2024 р. вбачається, що відповідно до положень законів України «Про управління об`єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України», постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року №№ 467 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об`єктів державної власності» та від 30 листопада 2005 року №№ 1121 «Про затвердження Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності» Єдиний реєстр об`єктів державної власності (далі Реєстр) формується та ведеться Фондом згідно з наданого суб`єктами управління інформацією щодо об`єктів державної власності. На сьогодні відомості про нерухоме майно за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися. Тобто не зрозуміло, яким чином Приватний нотаріус Удовиченко С.О., визначила власником нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 . Використання юридичної адреси, не породжують право власності на зазначене нерухоме майно. 14.04.2025 представник позивача звернувся із запитом до Кегичівського ВДВС у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання інформації щодо перебування у відділі виконавчих документів з примусового виконання виконавчих листів про стягнення заборгованості з Кегичівського ВУЖКГ на підставі постанови АА 007047 від 06.12.2007 ВДВС Кегичівського району накладено арешт на будівлю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6185732. У відповіді № 10494 від 23.04.2025 р. зазначено, що за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 22.04.2025 року виконавче провадження з примусового виконання постанови № AA007047 від 06.12.2007 року, на виконанні у відділі не перебуває. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно Кегичівського виробничого управління житлово-комунального господарства (код 03358707) накладено арешт згідно постанови АА №№007047 виданої 06.12.2007 року ВДВС Кегичівського району. Виконавче провадження, за яким винесено вище зазначену постанову про арешт майна боржника, в автоматизованій системі виконавчого провадження не обліковується. Представник позивача звернувся до Приватного нотаріуса Удовиченко С.О. (відповідача у справі) із заявою про зняття помилково накладеного арешту на майно та отримав відповідь від 02.04.2025 р. №7/01-16 в якій приватним нотаріусом зазначено, що 07.12.2007 року Приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу. Харківської області Удовиченко С.О. на підставі Постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення на його відчуження, серії АА 007047 від 06.12.2007 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Кегичівського районного управління юстиції Гольченко К.І. накладено арешт на все майно, що належить Кегичівському виробничому управлінню Житлово-комунального господарства, , на користь юридичних осіб в межах 87907.22 грн. Станом на 02.04.2025 року до приватного нотаріуса будь-які документи, щодо зняття заборони з майна Кегичівського виробничого управління Житлово-комунального господарства не надходили. Підстав для зняття арешту, згідно чинного законодавства, не вбачається. Так, заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером 6185732 зареєстрована 07.12.2007 16:18:29 реєстратором: Приватним нотаріусом Удовиченко С.О., накладена без встановлення власника нерухомого майна, враховуючи, що відповідно до Рішень Кегичівської селищної ради, зазначений об`єкт нерухомості, ніколи не належало на праві власності Кегичівському ВУЖКГ, а лише мало право користування та на момент накладення обтяжень за реєстраційним номером 6185732, перебувала лише в управлінні у Кегичівського ВУЖКГ. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будівлю: АДРЕСА_1 накладено арешт нерухомого майна № 6185732 від 07.12.2007 року, на підставі Постанови АА 007047 від 06.12.2007 року направленого ВДВС Кегичівського РУЮ. Окрім цього, зазначив, що ВДВС Кегичівського РУЮ 13.11.2013р. було винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення боргів за виконавчими документами відносно Кегичівського ВУЖКГ, Харківська обл. смт. Кегичівка, провулок Волошина, 7. Тобто на 13.11.2013р. усі виконавчі провадження були завершені. Оскільки виконавчі провадження відсутні, тому вважає, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Згідно зі ст.19 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження ( ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб визначений законом (ст. 5 ЦПК України).

У позовному провадженні сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Так, відповідно до положень цивільного процесуального закону позивачем є особа, яка звернулася до суду у встановленому законом порядку та стверджує про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів іншими учасниками цивільних відносин, а відповідачем є особа, яка має нести установлену договором або законом відповідальність.

Основним принципом цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги, та обирає спосіб захисту порушених прав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Від належного суб`єктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності, при цьому саме позивач несе ризик пред`явлення вимог до неналежного відповідача, що може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, позивачем зазначено у позовній заяві в статусі відповідача приватного нотаріуса, однак нотаріус у цій категорії справ не може бути відповідачем, виходячи з такого.

У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 461/2565/20 (провадження № 61-21209св21) зазначено, що «тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта. Таке оскарження може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу».

Разом з тим суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції. Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Оскільки у цих правовідносинах нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави у нього немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача або відповідача.

З урахуванням характеру спору та заявлених позовних вимог, а також чисельних висновків Верховного Суду, зокрема викладених у постанові від 06.05.2024 року по справі №725/3352/23, належними відповідачами по справам щодо зняття арешту з майна є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно (стягувач у виконавчому провадженні), а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Однак вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (провадження №14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (провадження №14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (провадження №14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (провадження №14-511цс18), від 15 травня 2019 року у справі №554/10058/17 (провадження №14-20цс19).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Отже позивачеві слід визначитися із колом учасників справи, зокрема відповідачами, уточнити процесуальний статус приватного нотаріуса, враховуючи обставини, викладені у мотивувальній частині цієї ухвали суду.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Як вбачається з поданої заяви, представником позивача не надано відомостей відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відтак, представнику позивача необхідно надати відомості щодо приватного нотаріуса, а саме відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, враховуючи вищенаведене, заявнику на усунення недоліків слід подати позовну заяву у новій редакції, форма та зміст якої повинні відповідати вимогам статті 175, 177 ЦПК України, визначитися із суб`єктним складом сторін. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії, відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Кегичівської селищної ради Харківської області до приватного нотаріуса Берестинського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко Світлани Олександрівни, третьої особи Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з нерухомого майна залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що в разі, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Богачова