Справа № 686/3140/25
Провадження № 2/686/2598/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої судді Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гвардійської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Хмельницька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Гвардійської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача - ОСОБА_1 ,

12.06.2000 року ОСОБА_2 залишила заповіт на випадок своєї смерті, за яким заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Гелетинецької сільської ради 12.06.2000 року та зареєстровано в реєстрі на № 75.

Після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 256-2007, зареєстровану в реєстрі № 1 - 1390. Під час оформлення спадщини, Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою було зроблено запити про наявність зареєстрованого на праві власності майна за померлою, зокрема, такий запит було направлено в Хмельницьке обласне бюро технічної інвентаризації. 07.08.2008 року Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким ОСОБА_1 успадкував після смерті матері право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яке перебуває у колективній власності КСП «Праця» села Гелетенці Хмельницького району Хмельницької області розміром 2, 21 га в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0334323 від 26.06.1997 року та зареєстрованого 01.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 151 та права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), який має право на пайовий фонд майна КСП «Праця села Гелетенці Хмельницького району Хмельницької області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників, що належав померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія НОМЕР_1 , виданого Гелетинецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області від 20.09.2001 року». Разом з тим, крім зазначеного, до складу спадкового майна належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав ОСОБА_2 . Оскільки за інформацією Хмельницького бюро технічної інвентаризації, станом на 31.12.2012 року право власності на зазначений будинок не зареєстровано, нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цей будинок. Належність будинку померлій підтверджується наступним. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 1388 від 18.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради 18.11.2024 року, за наявною інформацією - запис погосподарської книги сільської рад № 1 за 2006-2010 рік, особовий рахунок № НОМЕР_2 був відкритий на ОСОБА_2 , житловий будинок побудований 1990 року, орієнтовною загальною площею 60 кв.м., загальна площа земельної ділянки 0,54 га.Відповідно до довідки № 1445 від 04.12.2024 року, виданої виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради, ОСОБА_1 з 1990 року проживав та проживає без реєстрації в господарстві своєї матері до дня її смерті, вступив в управління та розпорядження спадковим майном. Відповідно до довідки Гвардійської сільської ради № 97 від 23 січня 2025 року, згідно по господарських книг, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала з 1983 року і до лня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_2 , згідно погосподарських книг 1983-1985 років, житловий будинок 1960 року забудови. Відповідно до технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_1 , зазначений будинок має площу 58 кв.м. Згідно звіту про оцінку майна № 06/02122024, вартість будинку становить 44290 грн.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Таким чином, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Тому позивач, враховуючи вищевикладене, просить визнати за ним, в порядку спадкування право власності на житловий будинок площею 58 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року, позовну заяву передано на розгляд судді Хараджі Н.В.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 04.03.2025 року на 12 год. 00 хв.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2025 року було задоволено клопотання представника позивача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Хмельницьку районну державну нотаріальну контору та витребувано з Хмельницької районної державної нотаріальної контори спадкову справу № 256-2007, відкриту за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2025 року продовжено строк підготовчого провадження по справі.

02.05.2025 року на адресу суду надійшло повідомлення з Хмельницької районної державної нотаріальної контори про неможливість надавання спадкової справи, у зв`язку з недостатньою інформацією щодо ідентифікації померлої особи.

28 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, щодо повторного витребування спадкової справи, яке було задоволено судом 28.05.2025 року.

23 червня 2025 року на адресу суду з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла витребувана справа.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2025 року закрито провадження по справі та призначено справу по суті на 09.10.2025 року на 09 год. 15 хв.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, при цьому від представника надійшла заява, у якій остання просила проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Крім того зазначила, що позов обґрунтований належними та допустимими доказами, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та просив проводити розгляд справи за відсутності представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Хмельницька районна державна нотаріальна контора в судове засідання, будучи повідомленою належним чином в судове засідання, не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.10.2006 року.

Померла ОСОБА_2 являлась матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно, від 17.01.1975 року.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг.

Відповідно до виписки з по господарської книги № 1388 від 18.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради 18.11.2024 року, за наявною інформацією - запис по господарської книги сільської рад № 1 за 2006-2010 рік, особовий рахунок № НОМЕР_2 був відкритий на ОСОБА_2 , житловий будинок побудований 1990 року, орієнтовною загальною площею 60 кв. м., загальна площа земельної ділянки 0,54 га.

Відповідно до довідки Гвардійської сільської ради № 97 від 23 січня 2025 року, згідно погосподарських книг, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала з 1983 року і до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_2 , згідно по господарських книг 1983-1985 років, житловий будинок 1960 року забудови.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Гелетинецької сільської ради 12.06.2000 року та зареєстровано в реєстрі на № 75, в якому заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 .

Даний заповіт незмінений та нескасований, що підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 9036426 від 26.03.2007 року.

Спадкові відносини після смерті матері позивач ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , регулюються нормами (правилами) ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини

Ніхто інший із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертався, що підтверджується даними спадкової справи № 256/2007, заведеної Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою 26.03.2007 року до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наведених підстав та відповідно до вимог ст. ст. 1233, 1268, 1269, 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є належним спадкоємцем за заповітом щодо нерухомого майна померлої матері ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок площею 58 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18 цього ж Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд не встановив обставин, передбачених статтею 1244 ЦК України, які мали б наслідком усунення позивача від спадкування за ОСОБА_2 та які б свідчили, що спадкування позивачем ОСОБА_1 порушує права чи законні інтереси третіх осіб.

Відтак суд прийшов до висновку, що у позивача виникло право на набуття у власність зазначеного об`єкта нерухомого майна в порядку спадкування за законом і заповітом та з`ясував наявність формальних перешкод для нотаріального оформлення переходу права власності від спадкодавця до спадкоємиці, які не впливають на зміст цього права.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів частин 1, 2 і 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суд враховує, як сталу практику правозастосування (елемент правової визначеності) зазначеної норми, позицію викладену в п. 3.1. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якої визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі установлених фактичних обставин справи та зазначених норм правового регулювання суд доходить висновку, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкував після смерті його матері ОСОБА_2 право власності на житловий будинок площею 58 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних вище норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав на набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за заповітом та існування підстав для судового захисту такого права в установлений законом спосіб визнання права.

Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 3, 11, 16, 316-319, 321, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1268, 1269 і 1296 Цивільного кодексу України, ст.2-5, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на житловий будинок площею 58 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа