Справа № 425/1467/17
Провадження № 2-в/185/205/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 425/1467/17 за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області за ініціативою суду вирішити питання щодо наявності підстав для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 425/1467/17 за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка знаходилася в провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області.

Відповідно Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.03.2022 року № 1/0/9-22, розгляд справ, підсудних Рубіжанському міському суду Луганської області, здійснюється Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Сторони в судове засідання не з`явились. Керуючись положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви без участі сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

На виконання ухвали Павлоградського міськрайнного судуд Дніпропетровської області від 03 вересня 2025 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" надав суду наступні документи у цивільній справі № 425/1467/17: рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018 року, Договір кредитної лінії № 555 від 23.06.2008 року, Договір поруки №1 від 23.06.2008 року, постанову Луганського апеляційного суду від 19.02.2019 року.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася; документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень ; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Станом на 26 вересня 2025 року цивільна справа № 425/1467/17 за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалася, у зв`язку з визначеною підсудністю.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі частини четвертої статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд, при вирішенні даної заяви, враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні рішення Рубіжанського міськогоьсуду Луганської області від 19.06.2018 року, постанова Луганського апеляційного суду від 19.02.2019 року.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження у справі № 425/1467/17 за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018 року та постанови Луганського апеляційного суду від 19.02.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.260, 261, 493, 494ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відновити втрачене судове провадження у справі № 425/1467/17 за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018 року, постанови Луганського апеляційного суду від 19.02.2019 року, згідно тексту яких:

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року Провадження №2/425/420/17

Справа №425/1467/17

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря- Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позову позивач вказав, що 23.06.2008 року між ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії №555 , за умови якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця починаючи з липня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 22.06.2018р. Сторони погодили суму ліміту кредиту і визначили його в розмірі 390000,00 гривень.

В забезпечення виконання зобов?язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1 від 23.06.2008 року, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов,язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов,язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов,язання частково або у повному обсязі.

Позичальник порушив умови кредитного договору, а саме: не виконав зобов,язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом. На вимоги банку позичальник борг не сплатив. Станом на 30.05.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 399428 грн.31 коп.

Позивач просить стягнутиз солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №555 від 23.06.20008 року станом на 30.05.2017 року в сумі 399428грн. 31 коп., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, заперечень на позов не надали.

Виклик відповідачів у судові засідання був здійснений належним чином,шляхом направлення поштових повідомлень на адресу відповідачів,які повернулися до суду з відміткамиза спливом строку зберігання,представник відповідача ОСОБА_1 повідомлявся про дату судового засідання під розписку в залі судового засіданні (на 17.05.2018р.) ,та смс повідомленням (на 19.06.2018 р.) , яке отримав 17.05.2018р.,підтвердження цього знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяв відповідачів про розгляд справи без їх участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Оскільки сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2008 року між ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії №555 , за умови якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця починаючи з липня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 22.06.2018р. Сторони погодили суму ліміту кредиту і визначили його в розмірі 390000,00 гривень. (а.с.9-11).

В забезпечення виконання зобов?язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1 від 23.06.2008 року, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов,язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов,язання боржником (а.с.16-17).

На вимоги банку позичальник борг не сплатив. Станом на 30.05.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 399,428,31 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 187860,77 гривень, з заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року у сумі 132785,13 гривень, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту з вересня 2014 по січень 2017 року у розмірі 33397,24; інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по січень 2017 року в розмірі 34490,36 гривень , трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5435,82 гривень; трьох процентів річних за прострочення відсотків за користування кредитом з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5458,99 гривень ( розрахунок заборгованості- а.с.-6-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.5.1. Кредитного договору №555 від 23.06.2008 року, укладеного ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем ОСОБА_1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов,язань по цьому Договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України (а.с.-10).

Відповідно до п.5.2 Кредитного договору №555 від 23.06.2008 року, укладеного ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем ОСОБА_1 , за порушення взятих на себе зобов,язань по поверненню кредиту та/або своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобов,язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (а.с.10).

Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за вищенаведеним розрахунком, виходить з того, що відповідачем не спростовано зазначений розрахунок в частині заборгованості за основним боргом в розмірі 187860,77 грн.., заборгованості за процентами за користування кредитом з 02.09.2014 по 29.05.2017 в розмірі 132785,13 грн. ., інфляційних втрат з вересня 2014 по січень2017 за прострочення сплати кредиту, трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 по 29.05.2017

Проте суд дійшов висновку про те, що позивачем залишились не обґрунтованими вимоги в частині нарахування інфляційного збільшення заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 34490,36 грн. та трьох процентів річних від суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 5458,99 грн., виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України визначено ,що кожна сторона повинна довечти иобставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, особи, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ,крмі випадків,встановлених цим Кодексом .

За загальним правилом позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Аналізуючи практику застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, Верховний суд України в своєму листі щодо питання, пов`язаного з правомірністю нарахування позивачем трьох процентів річних на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених кредитним договором, вказав на те, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов`язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.

Постановою Пленуму Верховного Суду №15 від 18.12.2009 року «Про судову практику в справах про банкрутство» висловлена правова позиція про те, що до складу грошових вимог кредитора зараховується заборгованість за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів та позики з урахуванням процентів, які зобов`язаний сплатити боржник, а також індекс інфляції від суми основного боргу та три проценти річних від простроченої суми, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем нараховані три проценти річних та індекс інфляції на прострочені проценти. Проте, в кредитному договорі, копія якого долучена до матеріалів справи, відсутні відповідні умови договору, які б передбачали можливість такого нарахування. Разом з тим, законом прямо не передбачений такий порядок нарахування заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи те, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а також те, що позивачем залишилось не доведеним наявність обов`язкових для сторін умов договору з прямою вказівкою щодо іншого порядку їх нарахування, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредитної лінії № 555 від 23 червня 2008 року, що станом на 29 травня 2017 року включає інфляційні втрати за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 34490,36 грн., три проценти річних від суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 5458,99 грн., а всього в сумі 2629 грн. 61 коп., слід відмовити.

Позовні вимоги ПАТ «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 555 від 23 червня 2008 року, що станом на 29 травня 2017 року включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 187860,77 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 02.09.2014 по 29.05.2017 в розмірі 132785,13 грн., інфляційні втрати з 02.09.2014 по 29.05.2017 за прострочення сплати основної суми кредиту в розмірі 33397,24 грн. , три проценти річних від суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5435,82 грн. , а всього в сумі 358478,96 грн. підлягають задоволенню.

Згідно п.5.1. Кредитного договору №555 від 23.06.2008 року, укладеного ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем ОСОБА_1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов,язань по цьому Договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України (а.с.-10).

За таких обставин, з урахуванням усіх представлених сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню .

Відповідно до ст.141 ЦПК України ,у разі часткового задоволення позову судові витрати ,повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 89,9%,то відповідно сума судового збору,яка підлягає стягненню з відповідачів складає 5386,28 грн.,відповідно 2693,14 грн. -

з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 549, 651, 1054 ЦК України, ст.ст.4.5,81, 141 ,280,281 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден.номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іден.номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 36, , МФО 304665, п/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №555 від 23.06.2008 року станом на 30.05.2017 року у сумі 359478 ( триста пятдесят дев,ять чотириста сімдесят вісім гривень) 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден.номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", », місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 36, , МФО 304665, п/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 2693,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іден.номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", », місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 36, , МФО 304665, п/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 2693,14 грн.

Сторони мають право оскаржити повторне заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано..

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Москаленко

Головуючий суду 1 інстанції -Москаленко В.В. Доповідач -Стахова Н.В.

Справа № 425/1467/17

Провадження № 22-ц/810/183/18

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ПАТ «Державний ощадний банк України»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року (постановлене у складі судді Москаленко В.В.) у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі по тексту - позивач ПАТ «Державний ощадний банк») звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 555, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця починаючи з липня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту визначено - 22.06.2018р.

В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1 від 23.06.2008 року, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором вразі порушення зобов`язання боржником.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 умов договору станом на 30.05.2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 399428 грн.31 коп., яка складається з боргу по кредиту у розмірі 187860,77 грн.; відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 132785,13 грн.; інфляційних втрат банку з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 33397,24 грн.; інфляційних втрат банку з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн.; 3% річних за прострочення за прострочення сплати кредиту за період з 01.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5435,82 грн.; 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5458,99 грн., яку відповідач не погашає у добровільному порядку, тому позивач просить стягнути заборгованість у судовому порядку.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 555 від 23.06.2008 року у сумі 359478 грн. 96 коп. Також стягнуто з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2693,14 з кожного. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та трьох відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору на першу вимогу банку позичальник зобов`язався повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах, передбачених договором, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов`язана сторона виконала свої обов`язки належним чином в порядку передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Також сторони домовились про те, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати банку за несплату кредиту та несплату відсотків за користування кредитом є збитками банку, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник позивача повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Відповідачі про час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином відповідно до положень Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 555, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних та терміном повернення до 22.06.2018 року. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року.

23.06.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором вразі порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору боржник зобов`язався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору на першу вимогу банку позичальник зобов`язався повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах, передбачених договором, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов`язана сторона виконала свої обов`язки належним чином в порядку передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Також сторони домовились про те, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати банку за несплату кредиту та несплату відсотків за користування кредитом є збитками банку, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Судом вірно встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30.05.2017 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка відповідно до розрахунків заборгованості становить 399428 грн.31 коп., з яких:

-борг за кредитом -187860,77 грн.;

-відсотки за користування кредитом -132785,13 грн.;

-інфляційні втрати банку за прострочення сплати кредиту -33397, 24 грн.;

-інфляційні втрати банку за прострочення сплати відсотків за користування кредитом -34490,36 грн.;

-3% річних за прострочення сплати кредиту-5435,82 грн.;

-3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом-5458, 99 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн., суд першої інстанції вважав, що вказані витрати не були предметом домовленості сторін при укладанні кредитного договору.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Проте суд першої інстанції при ухваленні рішення на вказані норми уваги не звернув.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а тому рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, колегія суддів також вважає, що в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3295 грн. 32коп. грн. з кожного,в тому числі за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат за простроченими процентами за користування кредитом та трьох процентів річних за простроченими процентами за користування кредитом та судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині стягнення інфляційних втрат банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом та трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден.код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іден.код НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36, інфляційні втрати банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 34 490, 36 грн.(тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто гривень 36 коп.), та три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 02 вересня 2014 року по 29 травня 2017 року в сумі 5 458 грн. 99 коп. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім грн. 99 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іден.код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36), судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (іден.код НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р НОМЕР_3 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36), судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повной текст постанови складений 25 лютого 2019 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: В. В. Кострицький

М. В. Назарова».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Cуддя: В. О. Головін