Провадження № 2/369/8217/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Голуб В.А. із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 19 вересня 2023 року року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 288, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Представник позивача, зазначає, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Внаслідок фактичного припинення шлюбу всі відносини та почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, які були раніше, втратили своє значення. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами мають негативний характер, тож позивач дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя і зберегти нормальне бачення про сім`ю. Сторони не проживають разом з листопада 2023 року, не ведуть сумісного господарства, шлюбних стосунків не підтрмують, а отже збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому представник позивача подав до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 вересня 2023 року року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 288, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони дітей не мають.

За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, з листопада 2023 року шлюбні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, щлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як унормовано ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », що узгоджується з вимогами ст. 113 СК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1211 грн 20 коп.

Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн 60 коп., а 50 відсотків, що становить 605 грн 60 коп., стягнути на її користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У ХВ А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 вересня 2023 року року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 288, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого під час подання позову згідно з квитанції № D0FAB8E68C234D819B54B3564BF03A59 від 12 червня 2025 року, що становить 605 грн 60 коп.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КОЗАК