УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 2-1083/2001

провадження № 61-9318ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) від 21 березня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 червня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) від 17 квітня 2001 року в справі №2-1083/2001 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказував, що його дружина мала медичну освіту, повністю займалася лікуванням, підтриманням його здоров`я, тримала всю медичну документацію в своїх особистих речах. Після її смерті, перебираючи її особисті речі, він знайшов довідку з Обласного онкологічного диспансеру - направлення лікарю ІV лікарні з попереднім діагнозом: ліпома м`яких тканин спини та надані рекомендації.

Вказана довідка датована 12 лютого 2001 року, а дізнався він про наявність цієї довідки на початку грудня 2024 року.

Відповідно до змісту рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) від 17 квітня 2001 року в справі №2-1083/2001 суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні його позову мотивував своє рішення зокрема тим, що позивач пропустив місячний строк передбачений статті 233 Кодексу законів про працю України для позовів про поновлення на роботі, але відомості про хворобу суду та заявнику відомі не були.

Уважав вказані обставини нововиявленими, що є підставою для перегляду рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) від 17 квітня 2001 року в справі № 2-1083/2001.

21 березня 2025 року ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у постанові Верховного Суду

від 16 вересня 2021 року в справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним. Отже, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року в справі № 298/1791/18, від 19 травня 2022 року в справі № 127/26881/14, від 31 січня 2023 року в справі № 2-3991/11.

Також суд першої інстанції вказав, що пропуск заявником встановленого законом присічного строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами, водночас у разі пропуску присічного строку не має значення поважність пропуску такого строку.

19 червня 2025 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда)

від 21 березня 2025 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Позивач пропустив строк, передбачений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили), який не підлягає поновленню.

Пропуск такого строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Звертаючись у липні 2025 року з касаційною скаргою на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд

м. Кіровограда) від 21 березня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іващенко І. Ю. просив її скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 грудня 2018 року в справі № П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2024 року в справі № 2-747/11 (провадження № 61-17738св23) вказано, що: «відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України встановлено, що, з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

Отже, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким рішенням законної сили. Такий строк є присічним, тобто він за будь-яких обставин не підлягає поновленню, незалежно від поважності причин його пропуску, які взагалі не оцінюються.

Про необхідність врахувати зазначене вказано в ухвалі Великої Палати Верховного Суду у цій справі, якою справу повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2024 року в справі № 344/16968/16 (провадження № 61-14583св23) вказано, що: встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06 грудня

2021 року в справі № 2-2109/11 (провадження № 61-15456св21); від 07 вересня

2022 року в справі № 298/1791/18 (провадження № 61-3670св22); від 31 січня

2023 року в справі № 2-3991/11 (провадження № 61-11141св22); від 07 грудня

2023 року в справі № 554/1494/16 (провадження № 61-10997св23).

Суди встановили, що, звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 обґрунтовував підстави такого звернення тим, що лише у грудні 2024 року знайшов довідку з Обласного онкологічного диспансеру - направлення лікарю ІV лікарні з попереднім діагнозом: ліпома м`яких тканин спини та надані рекомендації.

Водночас до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказана довідка не додана, а також не підтверджено доказами момент, коли заявник дізнався або міг дізнатися про наявність в нього тяжкої хвороби, яка триває протягом двадцяти трьох років.

Тобто ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда)

від 17 квітня 2001 року в справі № 2-1083/2001 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України у березні 2025 року із пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України.

Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що заявник пропустив строк, передбачений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили), який не підлягає поновленню.

За таких обставин суди обґрунтовано відмовили у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним,а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького (раніше - Кіровський районний суд м. Кіровограда) від 21 березня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 червня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська