П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025року м. Київ

Справа №752/23592/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2583/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

при секретарі Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Хоменко В.С. 27 серпня 2024 року в м. Києві, у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», заінтересованан особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В

У червні 2024 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа, виданого 12 березня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва по справі № 752/23592/18, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 218/11/2013/0333 від 13 листопада 2013 року станом на 05 жовтня 2018 року в розмірі 103569,84 грн та видати дублікат виконавчого листа, виданого 12 березня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва по справі № 752/23592/18, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року по справі № 752/23592/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 218/11/2013/0333 від 13 листопада 2013 року станом на 05 жовтня 2018 року в розмірі 103569,84 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Дане рішення суду набрало законної сили 11 березня 2019 року та 12 березня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва видано АБ «УКРГАЗБАНК» виконавчі листи за цим рішенням. З метою примусового виконання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року по справі № 752/23592/18, АБ «УКРГАЗБАНК» 23 лютого 2022 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було подано заяви про примусове виконання рішення від 22 лютого 2022 року №№ 516/268/2022, 516/269/2022 та виконавчі листи по справі № 752/23592/18 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» кредитної заборгованості у розмірі 103569,84 грн. та судового збору в сумі 1762,00 грн. Станом на дату подання даної заяви АБ «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчих листів за судовим провадженням № 755/11570/18 судове рішення за ним не було виконано, згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 що додається.

20 лютого 2024 року АБ «УКРГАЗБАНК» направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву № 516/155/2024, якою просив повідомити про результати розгляду заяв про примусове виконання рішень, зокрема заяв про примусове виконання рішення від 22 лютого 2022 року №№ 516/268/2022, 516/269/2022. 24 травня 2024 року АБ «УКРГАЗБАНК» отримав від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лист № 8786/04.1-18, яким останній повідомив, що виконавчий документ у нього відсутній, оскільки внаслідок військової агресії з боку російської федерації під час тимчасової окупації м. Херсона в 2022 році приміщення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 87, корп. 2, було захоплено окупаційними військами. Після деокупації м. Херсона в листопаді 2022 року вказані виконавчі документи у Відділі не перебували. На теперішній час їх місцезнаходження невідоме.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не було надано суду жодного належного та достатнього доказу щодо того чи перебували виконавчі листи на виконанні у виконавчій службі, не було надано доказів того, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчі листи - не виконано, не було надано доказів того, що не проводиться стягнення з боржника за виконавчими листами, дублікат яких заявник просив видати. А тому відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ПАТ АБ «Укргазбанк», представником товариства подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. Вказує на те, що в своїй заяві про видачу про видачу дублікатів виконавчих листів заявник звертав увагу на тому, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїм листом від 29 лютого 2024 року повідомив про те, що виконавчі листи у нього відсутні, оскільки внаслідок військової агресії з боку російської федерації під час тимчасової окупації Херсона у 2022 році приміщення виконавчої служби було захоплено окупаційними військами. Після деокупації м. Херсона у 2022 році вказані виконавчі листи знайдені не були. Таким чином, виконавчі листи були втрачені під час їх перебування у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які були подані до закінчення строку подання їх до примусового виконання. Починаючи з 23 лютого 2022 року, строки пред`явлення їх до примусового виконання перервалися та на день подання позивачем до Голосіївського районного суду заяви про видачу дублікатів виконавчих листів від 12 червня 2024 року переривання цього строку не закінчилось у зв`язку із їх втратою вищевказаним органом ДВС.

Вказує, що за наявними в матеріалах справи доказами заявником було доведено, що він звернувся із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів до закінчення строку, встановленого для пред`явлення цих виконавчих листів до виконання та має усі правові підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікатів виконавчих листів.

Сторони в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за її відсутності.

Відповідо до ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 218/11/2013/0333 від 13 листопада 2013 року станом на 05 жовтня 2018 року в розмірі 103569,84 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн /а.с.90-95/.

12 березня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва видано АБ «УКРГАЗБАНК» виконавчі листи за цим рішенням, в яких строк пред`явлення до виконання вказана дата до 12 березня 2022 року/а.с.108-114/.

23 лютого 2022 року стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення /а.с.164,165/.

Дані про вирішення питання щодо прийняття виконавчих листів до виконання в матеріалах справи відсутні.

20 лютого 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив повідомити про результат розгляду заяв про примусове виконання рішень, в тому числі і заяви щодо ОСОБА_1 /а.с. 156-158/.

Згідно відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено, що, зокрема, заява про примусове виконання рішення щодо ОСОБА_1 з доданим до неї виконавчим документом було втрачено внаслідок військової агресії російської федерації під час тимчасової окупації м.Херсона /а.с.162/.

У червні 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, мотивуючи тим, що за результатами звернення заявника до органів ДВС встановити місцезнаходження оригіналу виконавчого листа не виявилось можливим, згідно відповіді органів ДВС він є втраченим /а.с.128-132/.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв'язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

За правилом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч.ч. 4,5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання чи надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

В порядку ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така ж правова позиції викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).

Як передбачено ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає зі строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Необхідною умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2021 року по справі № 2-2362/2010.

З наведених обставин справи вбачається, що у вказаній справі рішення суду про стягнення суми заборгованості набрало законної сили, і відповідно є обов`язковим до виконання.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів стягувач виходив з того, що на теперішній час рішення суду не виконано, чим порушуються його права, передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до неї. Зазначає, що наведені в заяві причини щодо втрати виконавчого листа свідчать про відсутність у стягувача об`єктивної можливості подати повторно виконавчий документ до виконання, а також вказані обставини свідчать, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання є пропущений з підстав втрати виконавчого листа і необхідністю вчинення стягувачем ряду дій для встановлення цих обставин.

Таким чином, законом визначені обставини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Слід також зазначити, що передача виконавчих листів до виконавчої служби без вирішення питання про прийняття виконавчих листів до виконання не дають підстав для висновку про переривання вказаного строку.

Станом на день постановлення оскаржуваної ухвали суду вже закінчився строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є самостійною підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа. Так як строк пред`явлення вже закінчився, без вирішення питання про поновлення строку на пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання неможлива видача самого дубліката виконавчого листа. Заявник не просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. А вирішення цього питання судом без відповідної заяви, виходячи з вимог процесуального закону не вбачається можливим.

З урахуванням викладеного, оскільки заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчий лист втрачено та не заявлено клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук