Провадження № 2-др/344/60/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Катрич М.-Т.Т.,

за участі представника заявника адвоката Гаталяка М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання про стягнення судових витрат за скаргою адвоката Гаталяка Макара Ярославовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , особа, рішення якої оскаржується: старший державний виконавець Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецька Р.В., про визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходилася цивільна справа за скаргою адвоката Гаталяка Макара Ярославовича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , особа, рішення якої оскаржується: старший державний виконавець Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецька Р.В., про визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року скаргу адвоката Гаталяка Макара Ярославовича задоволено. Визнано незаконним та скасовано повідомлення старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецької Р.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.08.2025 року. Зобов`язано уповноважену особу Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.08.2025 року про примусове виконання судового наказу.

26.09.2025 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Гаталяка Макара Ярославовича про стягнення судових витрат. Просить стягнути з органу ДВС витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з розглядом даної скарги ОСОБА_2 понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Представництво інтересів ОСОБА_2 в даній справі здійснювалось адвокатом Гаталяком Макаром Ярославовичем на підставі договору про надання правової допомоги.

Обсяг витрат на правову допомогу було узгоджено відповідним договором, та підтверджується наданими разом із скаргою та клопотанням актами приймання-передачі та квитанціями.

Адвокат Гаталяк Макар Ярославович в судовому засіданні клопотання про розподіл судових витрат підтримав та просив його задовольнити.

Івано-Франківський відділ ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, заяв чи клопотань не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід вирішити питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року скаргу адвоката Гаталяка Макара Ярославовича задоволено в повному обсязі.

Адвокатом також заявлено вимогу про стягнення з Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції понесених скаржницею ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6 500 грн.

В матеріалах справи містяться належні документи на підтвердження повноважень адвоката Гаталяка Макара Ярославовича на представництво інтересів ОСОБА_2 .

До матеріалів заяви додано відповідні акти приймання-передачі та квитанції на загальну суму 6500,00 грн.

У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне:

«суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Таким чином, на думку Суду, співмірним розміром правничої допомоги, з урахуванням складності даної справи за скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, реального часу надання правничої допомоги та обсягу необхідної до виконання роботи (консультації, складання скарги; участі в судових засіданнях), беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, Суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у даній справі до 3 000 грн.

За таких обставин, враховуючи визначені у ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, факт задовлення скарги ОСОБА_2 , суд вважає за доцільне стягнути з Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ч.5,6 ст. 142, п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката Гаталяка Макара Ярославовича про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Івано-Франківського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.