КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1123/2025
справа №367/3449/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Бойко Наталії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року та апеляційною скаргою адвоката Бойко Наталії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року, ухвалені під головуванням судді Карабази Н.Ф.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест» про виділ майна із спільної часткової власності, поділ спільного сумісного майна, стягнення грошової компенсації, -

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про виділ майна із спільної часткової власності, поділ спільного сумісного майна, стягнення грошової компенсації.

Вимоги позову мотивує тим, що в період з 09 вересня 2011 року по 13 квітня 2020 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За час шлюбу та спільного проживання і ведення спільного господарства за спільні кошти подружжям придбана квартира АДРЕСА_1 . Квартира набута на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11 грудня 2015 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С., зареєстрованим в реєстрі за № 6141. Квартира придбана подружжям в інтересах сім`ї для проживання в цій квартирі.

Протягом 2015-2017 років сторони за рахунок спільних коштів провели у квартирі ремонт із залученням високоякісних оздоблюваних матеріалів, повністю облаштували квартиру інженерним обладнанням, вбудованою побутовою технікою та меблями.

11 лютого 2020 року між позивачкою та відповідачем укладено договір про визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру, посвідчений 11 лютого 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Легкою Г.І.

До моменту розірвання подружніх відносин подружжя проживало в квартирі разом. Однак після припинення подружніх відносин позивачка виїхала із квартири АДРЕСА_1 , проживати в цій квартирі залишився відповідач ОСОБА_2 .

Вказує, що відповідач володіє та користується цією квартирою та усім майном, що знаходиться в квартирі. Позивачка не має доступу у цю квартиру. Спільне володіння та користування позивачкою та відповідачем цією квартирою є неможливим. Тобто, вона позбавлена можливості здійснювати щодо квартири свої правомочності власника в повному обсязі.

Згідно Висновку експерта № 22/2020 за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження, складеного 29 квітня 2020 року, ринкова вартість відремонтованої та облаштованої вбудованою технікою та меблями квартири на час подання позову становить 1 438 385 грн, ринкова вартість частини квартири становить 719 193 грн. Тобто вартість частки позивачки ОСОБА_1 в квартирі складає 719 193 грн.

Позивачка бажає виділу частки в квартирі, однак в силу того, що виділ в натурі її частки з квартири, яка є неподільною, є юридично неможливим, згодна отримати від відповідача грошову та матеріальну компенсацію вартості своєї частки у квартирі.

Матеріальну компенсацію вартості своєї частки у квартирі позивачка згодна отримати за рахунок виділу їй в натурі частини спільного майна, яке відповідає частці ОСОБА_2 в іншому майні, окрім зазначеної квартири, яке було набуто подружжям у спільну сумісну власність під час шлюбу.

Зокрема, окрім квартири АДРЕСА_1 під час шлюбу подружжям у спільну сумісну власність було набуте також нежитлове приміщення АДРЕСА_2 загальною площею 3,7 кв.м. Згідно Висновку експерта №22/2020 ринкова вартість нежитлового приміщення становить 67 621 грн, ринкова вартість частини приміщення становить 33 811 грн.

У спільній сумісній власності перебувають майнові права на однокімнатну квартиру, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 , проектна загальна площа 37,94 кв.м та житлова площа 15,34 кв.м, будівництво якої здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :78:018:0010. Вказує, що на час подачі даного позову забудовник Галжитлобуд встановив дійсну вартість майнових прав на 1 кв.м однокімнатної квартири проектною загальною площею 37,94 кв.м та житловою площею 15,34 кв.м, розташованої на 6-му поверсі 8-ї секції по АДРЕСА_4 в розмірі 24 000 грн. Отже, дійсна вартість майнових прав на однокімнатну квартиру на час подачі позову становить 910 560 грн.

Автомобіль MITSUBISHI LANCER 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 23 травня 2013 року. Після припинення шлюбних відносин автомобіль залишився в особистому володінні ОСОБА_2 . Ринкова вартість автомобіля на час подачі даного позову становить 230 000 грн.

Автомобіль DAEWOO MATIZ 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_1 21 серпня 2018 року. Після припинення шлюбних відносин автомобіль DAEWOO MATIZ 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , залишився в особистому володінні позивачки. Ринкова вартість автомобіля на час подачі даного позову становить 80 000 грн.

Дійсна (ринкова) вартість спільно нажитого подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі майна становить 1 288 181 грн. Ураховуючи рівність часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у майні, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, вартість частки кожного у цьому майні складає 644 091 грн.

Позивачка вказує, що згодна отримати матеріальну компенсацію своєї частки в квартирі АДРЕСА_1 за рахунок частки відповідача в такому спільному майні: майнових правах на однокімнатну квартиру, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 ; нежитловому приміщенні №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 ; автомобіля DAEWOO MATIZ.

Дійсна вартість зазначеної частки відповідача у спільному майні становить 529 091 грн.

Позивачка вказує, що згодна отримати від ОСОБА_2 разом із матеріальною компенсацію в розмірі 529 091 грн, також і грошову компенсацію своєї частки в квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 190 102 грн, усього - компенсацію в розмірі 719 193 грн. Крім того, згодна отримати від ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 115 000 грн своєї частки в автомобілі MITSUBISHI LANCER 2.0, що залишається відповідачу та який є неподільною річчю.

Вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат становить 50 510,00 гривень, з яких: 10 510,00 гривень судовий збір; 10 000,00 гривень (судові витрати на проведення судової експертизи); 30 000,00 гривень витрати на професійну правничу допомогу.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

1. Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право особистої власності на:

1.1. нежитлове приміщення № 120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 67 621 грн;

1.2. майнові права (право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», укласти основний договір купівлі-продажу квартири та передати у власність квартиру) щодо квартири, яка розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 (сорок сім), проектна загальна площа 37,94 кв.м та житлова площа 15,34 кв.м, будівництво якої здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :78:018:0010, що виникли з Попереднього договору, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», та ОСОБА_2 , посвідченого Татаринцевою Є.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 травня 2019 року за реєстровим №513, вартістю 910 560 грн;

1.3. автомобіль DAEWOO MATIZ, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 80 000 грн,

- а всього на майно вартістю 1 058 181 грн.

2. Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право особистої власності на:

2.1. квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 1 438 385 грн;

2.2. автомобіль MITSUBISHI LANCER 2.0, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 230 000 грн,

- а всього на майно вартістю 1 668 385грн.

3. Припинити право ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на 1/2 частину квартиру

АДРЕСА_6 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 305 102 грн грошової компенсації.

5. Стягнути судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року позов задоволено частково.

В порядку виділу майна зі спільної часткової власності та поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на автомобіль DAEWOO MATIZ, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 80 000 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частку нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 67 621 грн без його поділу в натурі.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на автомобіль MITSUBISHI LANCER 2.0, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 223 558,00 грн.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м, вартістю 1 438 385 грн, припинивши право ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м., в сумі 719 193,00 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майнових прав (право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», укласти основний договір купівлі-продажу квартири та передати у власність квартиру) щодо квартири, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 (сорок сім), проектна загальна площа 37,94 кв.м та житлова площа 15,34 кв.м, будівництво якої здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :78:018:0010, що виникли з Попереднього договору, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», та ОСОБА_2 , посвідченого Татаринцевою Є.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 травня 2019 року за реєстровим № 513, враховуючи, той факт, що за рахунок спільних сумісних коштів подружжя оплачено лише 78% вартості об`єкта без їх поділу в натурі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості автомобілів в розмірі 71 779,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 5 255 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату експертизи в розмірі 15 000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду від 18 квітня 2024 року задоволено частково клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бойко Наталії Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті частини заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням Ірпінського міського суду від 23 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимог, адвокатом Бойко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Уважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив дату набрання законної сили рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року про розірвання шлюбу. Для встановлення обсягу спільного майна подружжя в силу положень статті 60 Сімейного кодексу України у цій справі правове значення має встановлення обставин часу, протягом якого сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з дня його реєстрації 09 вересня 2011 року до дня набрання законної сили 07 серпня 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року.

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 здійснив оплату внесків за квартиру АДРЕСА_7 на загальну суму 158 400,00 гривень після розірвання шлюбу за рахунок власних коштів є помилковим.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №219/13376/17, відповідно яким у разі існування спору щодо поділу майна між співвласниками, вирішення питання про поділ майна в натурі є обов`язком суду, відтак посилання суду на те, що співвласники не досягли згоди щодо поділу майна в натурі, як підстава для відмови у позові, є ухиленням від вирішення спору.

Звертає увагу, що вартість усього спірного майна у цій справі визначалася станом на 29 квітня 2020 року, а справа розглядалася у суді першої інстанції майже 4 роки. За цей час ринкова вартість спірного майна збільшилася майже вдвічі, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є несправедливим.

Уважає, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, мав присудити позивачці за наданою нею у позовній заяві згодою компенсацію частки в квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 719 193 грн таким чином:

- як матеріальну компенсацію в розмірі 486 796 грн за рахунок частки відповідача в майнових правах на квартиру вартістю 452 985 грн та за рахунок частки відповідача в нежитловому приміщенні вартістю 33 811 грн, шляхом виділення цього майна позивачці та визнання за нею права власності на це майно в порядку поділу спільного майна подружжя та врахування в цьому поділі зобов`язання відповідача компенсувати ОСОБА_1 вартість її частки в квартирі АДРЕСА_1 , а також

- як грошову компенсацію в сумі 232 397 грн, що становить різницю між розміром визначеної судом компенсації у сумі 719 193 грн та розміром матеріальної компенсації у сумі 486 796 грн, шляхом стягнення цих коштів з відповідача на користь позивачки.

Вказує, що попередній орієнтовний розмір судових витрат у суді апеляційної інстанції становить 37 336,50 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року в частині відмови у позові скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право особистої власності на:

- нежитлове приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 67 621 грн;

- майнові права (право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», укласти основний договір купівлі-продажу квартири та передати у власність квартиру) щодо квартири, яка розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 (сорок сім), проектна загальна площа 37,94 кв.м та житлова площа 15,34 кв.м , будівництво якої здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :78:018:0010, що виникли з Попереднього договору, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», та ОСОБА_2 , посвідченого 04 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Є.А. за реєстровим № 513, вартістю 905 969 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , різницю компенсації вартості частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м в сумі 232 397,00 грн.

Вирішити питання перерозподілу судових витрат на сплату судового збору за подання позову до суду першої інстанції.

Не погодившись з додатковим рішенням Ірпінського міського суду від 18 квітня 2024 року, адвокатом Бойко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції статей 137, 141 ЦПК України.

Вказує, що суд першої інстанції не навів доводів та доказів нерозумності заявлених витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача, не вказав, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, не навів мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Звертає увагу, що відповідач у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу не обґрунтував та не надав суду доказів та/або обґрунтувань, у тому числі власних розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого заявником розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи.

Посилається на тривалий розгляд справи, а також безпідставні відкладення судових засідань.

Вказує, що ця справа та питання, які були винесені на розгляд суду, є досить складними - правове регулювання спірних правовідносин охоплюється нормами сімейного права, а також нормами, що регулюють право спільної як часткової, так і сумісної власності. Обсяг майна, який є предметом даного спору, є досить значним за вартістю, оскільки ціна позову на 2020 рік становить 2 726 566 грн.

Вказує, що тільки на прибуття та очікування судових засідань у цій справі адвокат витратила не менше 70 годин свого робочого часу, оцінка судом першої інстанції вартості послуг адвоката, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, є очевидною неповагою суду до професійної роботи адвоката та до витрат робочого часу адвоката.

Поважність причин не подання представником ОСОБА_1 - адвокатом Бойко Н.В доказів, що підтверджують розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі обґрунтована тим, що виходячи з умов додаткової угоди № 1 від 30 квітня 2020 року до договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року, до моменту подачі заяви неможливо було визначити кінцевий розмір понесених судових витрат, який залежав від кількості призначених у справі судових засідань та від необхідної кількості процесуальних документів, які було необхідно підготувати для розгляду справи. Крім того, акт приймання-передачі правових послуг було підписано сторонами тільки 29 січня 2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21, від 28.04.2021 року у справі №910/12591/18, від 18.03.2021 року у справі №910/15621/19, від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20, від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Мотивуючи наведеним, просить суд додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бойко Н.В. скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 000,00 гривень.

30 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Попченкової І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.

Посилається на необґрунтованість та безпідставність поданої апеляційної скарги.

Вказує, що станом на 13 квітня 2020 року Дніпровський районний суд міста Києва установив, що шлюбні відносини припинені і сторони спільно не проживають. Отже, якщо шлюб не розірвано, але чоловік та дружина проживають окремо у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин, відтак майно, набуте сторонами за цей період, може бути за рішенням суду визнане роздільним.

Просить врахувати, що станом на дату внесення платежів за попереднім договором сторони проживали окремо та не вели спільного господарства, отже джерело набуття коштів, внесених ОСОБА_4 , є його особистими коштами.

Уважає поділ спільного майна подружжя судом першої інстанції законним, просить апеляційний суд врахувати особисті інтереси відповідача та згоду щодо визнання за ним частини нежитлового приміщенням АДРЕСА_2 ; визнання за ОСОБА_1 частини майнових прав щодо квартири, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 , із врахуванням того, що за рахунок спільних сумісних коштів подружжя було оплачено лише 78% вартості об`єкта.

Окрім цього, ОСОБА_2 згоден у повному обсязі виконати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року в частині стягнення з нього грошових коштів в якості грошової компенсації вартості частини спільного сумісного майна на користь ОСОБА_1 ; компенсувати ОСОБА_1 частини в рахунок визнання за ОСОБА_2 особистою приватною власністю майнових прав щодо квартири, яка розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 .

03 лютого 2025 року та 19 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення (заяви) адвоката Бойко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .

Вказує, що у листопаді 2024 року позивачка дізналася, що будинок на АДРЕСА_4 введено в експлуатацію та має поштову адресу: АДРЕСА_8 . Також з`ясувалося, що відповідач ще у грудні 2023 року зареєстрував право власності на квартиру №47 (38,3 кв.м) у цьому будинку, набуту в межах шлюбного майна, приховавши це від суду.

Після цього позивачка отримала довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №399/01-2025 від 24 січня 2025 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 має вартість 2 859 773 грн, а її 1/2 частка - 1 429 887 грн; квартира АДРЕСА_10 - 1 516 489 грн, її 1/2 - 758 244 грн; нежитлове приміщення АДРЕСА_2 - 102 331 грн, його 1/2 - 51 165 грн.

Вказує, що погоджується на передачу їй у власність квартири АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Частка відповідача в цьому майні становить 809 410 грн. Отже, сума компенсації, яку відповідач має виплатити позивачці, зменшується з 1 429 887 грн до 620 478 грн.

В судовому засіданні адвокат Бойко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційних скарг та просила їх задовольнити з урахуванням письмових пояснень (заяв).

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мацко М.А. проти задоволення апеляційних скарг заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року оскаржується в частині вирішення позовних вимог щодо нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 та майнових прав щодо квартири, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_3 , а також стягнення грошової компенсації за частину квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції здійснив поділ між сторонами в натурі транспортних засобів, стягнувши з відповідача на користь позивачки різницю у їх вартості.

Окрім того, суд першої інстанції виділив ОСОБА_2 та визнав за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , стягнувши з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частки цієї квартири в сумі 719 193,00 грн.

Щодо вимог в частині нежитлового приміщення АДРЕСА_5 , суд вказав, що за установлених обставин цієї справи, особливостей та обсягу майна, відсутності доказів можливості його поділу в натурі відповідно до часток його співвласників, неможливості вирішення питання щодо отримання одним з подружжя грошової компенсації замість його частки, зокрема невнесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, відтак суд зробив висновок про доцільність визнання за позивачкою права власності на ідеальну частку нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 67 621 грн без його поділу в натурі.

Щодо вимог позову в частині майнових прав на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою; АДРЕСА_3 , суд першої інстанції вказав про відсутність доказів щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництва будинку, неможливість вирішення питання щодо отримання одним із подружжя грошової компенсації замість його частки, відтак уважав правильним визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину майнових прав.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів вказує на таке.

З матеріалів справи убачається, що 09 вересня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_6 " (том 1 а.с. 22).

Згідно даних договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2015 року убачається, що ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_8 (продавець), передав у власність (продав) ОСОБА_2 (покупцю), а покупець прийняв від продавця квартиру АДРЕСА_1 і оплачує її вартість за ціною та у порядку, передбаченому договором.

Згідно пункту 3 укладеного договору за домовленістю сторін цей продаж вчинено за 174 600,00 гривень, які продавець отримав від покупця до підписання цього договору в порядку, визначеному законодавством (том 1 а.с. 25).

11 лютого 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру, відповідно до якого подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилось про визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та, відповідно, про зміну виду їх спільної власності на квартиру із сумісної на часткову. Сторони домовились, що їхні частки у праві спільної власності на цю квартиру є рівними, тобто по частці у кожного (том 1 а.с. 28).

Згідно даних висновку експерта №22/2020 від 29 квітня 2020 року, складеного ПП "Оцінка і Право" на замовлення ОСОБА_1 , убачається, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 м2, станом на 29 квітня 2020 року становить 1 438 385,00 гривень. Ринкова вартість частини вказаної квартири становить 719 193,00 гривень. Ринкова вартість нежитлового приміщення №120, що знаходиться в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 3,7 м2, визначена в рамках порівняльного підходу, станом на 29 квітня 2020 року становить (з округленням до цілих) 67 621,00 гривень. Ринкова вартість частини вказаного нежитлового приміщення становить 33 811,00 гривень (том 1 а.с. 37-46).

Згідно даних висновку оцінювача про об`єкт незалежної оцінки, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП "Експертзабезпечення" на замовлення ОСОБА_2 , убачається, що ринкова вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 1 182 508,00 гривень (том 1 а.с. 94).

Згідно даних висновку оцінювача про об`єкт незалежної оцінки, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП "Експертзабезпечення" на замовлення ОСОБА_2 , убачається, що ринкова вартість легкового седану Mitsubishi Lancer 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , за порівняльним підходом становить 223 558,00 гривень (том 1 а.с. 99).

Згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 207132534 від 20.04.2020 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, нежитлове приміщення, загальною площею 3,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності, виданого 30 січня 2016 року Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, серія та номер: НОМЕР_6 (том 1 а.с. 32-33).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (том 1 а.с. 146).

Відповідно до даних висновку експерта №57/2020 за результатами проведення будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження від 30 жовтня 2020 року ринкова вартість нежитлового приміщення №120, що знаходиться у будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 3,7 м2, визначена в рамках порівняльного підходу, станом на 29 квітня 2020 року становить (з округленням до цілих) 67 621 гривень. Ринкова вартість частини нежитлового приміщення - 33 811 гривень (том 1 а.с.147-168).

З даних попереднього договору, укладеного 04 травня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Гала-інвест», та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаренцевою Є.А. 04 травня 2019 року за реєстровим номером №513, убачається, що сторони зобов`язуються укласти у майбутньому договір купівлі-продажу (надалі Основний договір) щодо об`єкта нерухомого майна, про який вказано у додатку №1 цього договору на умовах, встановлених цим попереднім договором, в тому числі додатком №2 до цього договору та додатком №3 до цього договору (проектом договору купівлі-продажу). Згідно пункту 1.3. Попереднього договору планова дата звершення спорудження будинку, в якому знаходиться об`єкт нерухомого майна - 30 червня 2020 року (том 1 а.с. 208-209, 231-234).

Додаток №1 до попереднього договору містить інформацію про об`єкт нерухомого майна, а саме: однокімнатна квартира АДРЕСА_12 , кількість житлових кімнат - 1, загальна площа (за даними сторони -1) - 37,94, житлова площа (за даними сторони - 1) 15,34, лоджія 1, поверх 6 (том 1 а.с. 210, 235).

Додаток №2 до Попереднього договору містить інформації про ціну, розрахунок та графік сплати (том 1 а.с. 211-213, 236-238).

Згідно даних платіжного доручення №11961988 від 07 травня 2019 року ОСОБА_2 на рахунок ПрАТ КУА "Карпати-Інвест" перераховано 15 000,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "Авансовий платіж за попереднім договором №513 від 04 травня 2019 року, за квартиру АДРЕСА_7 , платник ОСОБА_2 , без ПДФ" (том 1 а.с. 216).

08 травня 2019 року на рахунок ПрАТ "КУА "Карпати-Інвест" перераховано 315 000,00 гривень, що підтверджується даними платіжного доручення №@2PL634262. У графі призначення платежу вказано "Авансовий платіж за попереднім договором №513 від 04 травня 2019 року, за квартиру АДРЕСА_7 , платник ОСОБА_2 , без ПДФ" (том 1 а.с. 217).

Окрім цього, на виконання умов попереднього договору відповідачем сплачено грошові кошти на загальну суму 393 379,00 грн, що підтверджується даними платіжних доручень №15674507 від 03 серпня 2019 року на суму 78 193,00 грн, №20020952 від 02 листопада 2019 року на суму - 78 193,00 грн, №24967167 від 03 лютого 2020 року на суму 78 193,00 грн, №30742105 від 04 травня 2020 року на суму 79 400,00 грн, №34108135 від 22 червня 2020 року на суму 79 000,00грн. (том 1 а.с. 218-222).

Відповідно до даних висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №287/07-2023 від 24 серпня 2023 року убачається, що ринкова вартість об`єкту: "Майнові права (право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами Карпати інвест", що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Гала-інвест" укласти основний договір купівлі-продажу квартири та передати у власність квартиру) щодо квартири, що розташована за проектною адресою: АДРЕСА_13 проектна загальна площа 37,94 кв.м. та житлова площа 15,34 кв.м., будівництво якої здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :78:018:0010, які виникли з Попереднього договору, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Карпати-інвест", що діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Гала-інвест", та ОСОБА_2 , посвідченого Татаринцевою Є.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 травня 2019 року за реєстровим №513", станом на 29 квітня 2020 року складала 905 969,00 гривень, включаючи ПДВ (том 2 а.с.82-99).

Відповідно до частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до частин 1-3 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Апеляційний суд зазначає, що статтею 367 ЦПК України унормовано таке:

1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

6. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №404204110 від 18 листопада 2024 року установлено, що 22 грудня 2023 року зареєстровано право власності за відповідачем ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_10 (проектна адреса АДРЕСА_13 ).

Таким чином, апеляційний суд констатує, що станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції 23 січня 2024 року майнові права на об`єкт нерухомості за проектною адресою АДРЕСА_13 ) трансформовано відповідачем у власність.

Отже, слід зробити висновок про те, що майнові права як об`єкт спільної сумісної власності подружжя не могли бути предметом поділу, відтак вимоги позивачки в цій частині не підлягали задоволенню із наведених вище підстав.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції в частині поділу майнових прав підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Щодо доводів представника позивачки адвоката Бойко Н.В., викладених у письмових поясненнях суду апеляційної інстанції, про передачу позивачці у власність квартири АДРЕСА_10 з виплатою їй відповідачем відповідної компенсації з урахуванням вартості цього об`єкта нерухомості, апеляційний суд зазначає, що такі вимоги не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а також доводами та вимогами апеляційної скарги, фактично є новими позовними вимогами, відтак з урахуванням статті 367 ЦПК України не підлягають розгляду апеляційним судом.

Окрім того, апеляційний суд не враховує дані Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №399/01-2025 від 24 січня 2025 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 має вартість 2 859 773 грн, нежитлове приміщення АДРЕСА_2 -102 331 грн, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість рішення суду на час його ухвалення ( 24 січня 2024 року) , відтак ринкова вартість об`єктів нерухомості станом на дату оцінки (3 січня 2025 року) не підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції.

Щодо поділу нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , апеляційний суд зазначає про таке.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції визнав за позивачкою право власності на ідеальну частку нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 67 621 грн без його поділу в натурі.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду першої інстанції щодо такого поділу спільного майна, а саме нежитлового приміщення, загальна площа якого становить 3,7 м2.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, за змістом статті 71 СК України поділ майна в натурі є основним способом, а грошова компенсація застосовується за згодою особи, що її отримує, або у випадках, передбачених ЦК України, з внесенням відповідної суми на депозитний рахунок суду, якщо компенсацію присуджують іншому з подружжя.

Вирішуючи спір в частині вимог, що сторонами не оскаржується, суд першої інстанції здійснив поділ між сторонами в натурі транспортних засобів, стягнувши з відповідача на користь позивачки різницю у їх вартості в розмірі 71 779,00 грн, а також виділив ОСОБА_2 та визнав за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , стягнувши з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частки цієї квартири в сумі 719 193,00 грн.

Ураховуючи, що загальна площа нежитлового приміщення становить 3,7 м2, за обставин цієї справи поділ його в натурі або спільне користування цієї нерухомістю не є можливим, апеляційний суд уважає за доцільне в порядку поділу майна подружжя визнати право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , за позивачкою із стягненням з неї на користь відповідача грошової компенсації вартості частки нежитлового приміщення в розмірі 33 810,50 грн.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції при поділі іншого майна між подружжям вирішено питання про стягнення грошової компенсації з відповідача на користь позивачки по кожній позиції, відтак за обставин цієї справи вирішення вимог щодо нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , можливо без внесення позивачкою відповідної суми на депозитний рахунок суду. Окрім того, апеляційний суд зазначає, що стягнення із позивачки на користь відповідача такої компенсації не буде надмірним тягарем, ураховуючи обов`язок відповідача сплатити на користь позивачки компенсацію за її частку в іншому майні в значно більшому розмірі.

Отже, апеляційний суд робить висновок про скасування рішення суду першої інстанції щодо поділу нежитлового приміщення, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про визнання за позивачкою права власності на нежитлове приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , загальною площею 3,7 кв.м, вартістю 67 621,00 грн та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки нежитлового приміщення в розмірі 33 810,50 грн.

У зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1027,11 грн, ураховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги (14%).

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року, апеляційний суд виходить із такого.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції часткового задовольнив клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Бойко Н.В. щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи та стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Проте мотивів прийняття такого судового рішення судом першої інстанції не наведено.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно практики Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

З матеріалів справи установлено, що 03 квітня 2020 року між АБ "Адвокатська фірма "Наталії Бойко" та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 1.1 договору на умовах та в порядку, що визначені цим договором, Адвокатське Бюро зобов`язалось надавати клієнту, правничу допомогу в судах, в органах прокуратури, внутрішніх справ, юстиції, нотаріату, виконавчої служби, перед приватними виконавцями, в податкових органах, в інших правоохоронних органах, в пенсійному фонді, в органах соціального страхування, в місцевих державних адміністраціях, в інших органах державної влади, в органах місцевого самоврядування, перед державними реєстраторами, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними особами, з усіх без виключення питань, що стосуються захисту прав та інтересів клієнта у спорі, який виник з приводу поділу спільного майна подружжя, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно пункту 3.1 договору загальна вартість правничої допомоги, наданої за цим договором, сторонами не обмежується та складається з ціни (вартості) усіх правових послуг, наданих Адвокатським бюро, та додаткових витрат, понесених Адвокатським бюро (Адвокатом у зв`язку із наданням правничої допомоги Клієнту.

Згідно пункту 3.2 договору ціна (вартість) правових послуг, що надаються Адвокатським бюро за цим договором, порядок їх оплати визначаються додатковими угодами до даного договору, які є його невід`ємною частиною (том 2 а.с. 218-223).

03 квітня 2020 року між АБ "Адвокатська фірма "Наталії Бойко" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №03/04-2020 від 03 квітня 2020 року відповідно до змісту якої сторони погодили фіксований розмір гонорару за кожен вид таких послуг згідно переліку:

- збирання доказів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя - 20 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання відповіді на відзив - 10 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання заяв, пояснень та інших документів по суті справи та щодо призначення судових експертиз - 5 000,00 гривень за один документ;

- підготовка, складання, оформлення та подання клопотань та інших документів по справі з процесуальних питань - 2 000,00 гривень за один процесуальний документ;

- підготовка, складання, оформлення та подання замовлення на проведення судової експертизи та необхідних для проведення судової експертизи матеріалів - 5 000,00 гривень за одне замовлення;

- підготовка, складання, оформлення та направлення адвокатського запиту - 2000,00 гривень за один запит;

- ознайомлення з матеріалами справи - 2 000,00 гривень за кожне ознайомлення;

- прибуття/участь у судовому засіданні (включаючи випадки, коли судове засідання не відбулося з будь-яких причин) 3 000,00 гривень за одне судове засідання;

- підготовка, складання, оформлення та подання заяви щодо відшкодування понесених клієнтом судових витрат та доказів на підтвердження понесених клієнтом судових витрат - 5 000,00 гривень (том 2 а.с. 214-215).

29 січня 2024 року АБ "Адвокатська фірма "Наталії Бойко" та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі наданих правових послуг, згідно даних якого адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв послуги на суму 89 000,00 гривень, а саме:

- збирання доказів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя / 20 квітня 2020 року - 26 травня 2020 року / 20 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та направлення адвокатського запиту до акціонерного товариства "Компанія запиту до акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Карпати-інвест" / 21 квітня 2020 року / 2 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 10 серпня 2020 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 07 жовтня 2020 року / 3 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання замовлення на проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи та необхідних для проведення судової експертизи матеріалів / 24 жовтня 2020 року - 26 жовтня 2020 року / 5 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання відповіді на відзив / 06 квітня 2021 року - 08 квітня 2021 року / 10 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 08 квітня 2021 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 04 червня 2021 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 27 липня 2021 року / 2 000,00 гривень;

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 05 жовтня 2021 року / 3 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання клопотання про приєднання доказів / 05 жовтня 2021 року / 2 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 08 лютого 2022 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 05 грудня 2022 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 08 квітня 2023 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 05 травня 2023 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 12 травня 2023 року / 3 000,00 гривень;

- підготовка, складання оформлення та подання заяви про приєднання до матеріалів справи висновку експерта №287/07-2023 від 24 серпня 2023 року / 06 вересня 2023 року / 2 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 13 вересня 2023 року / 3 000,00 гривень;

- прибуття/участь у судовому засіданні / 24 січня 2024 року / 2 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання заяв про розгляд справи за відсутності позивача та її представника ( 3 заяви) / 05 жовтня 2021 року - 24 січня 2024 року / 2 000,00 гривень;

- підготовка, складання, оформлення та подання заяви щодо відшкодування понесених клієнтом судових витрат та доказів на підтвердження понесених клієнтом судових витрат / 26 січня 2024 року - 29 січня 2024 року / 5 000,00 гривень (том 2 а.с. 216-217).

12 лютого 2024 року адвокатом Попченковою І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якого відповідач просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 89 000,00 гривень.

В обґрунтування клопотання посилався на завищений та необґрунтований розмір витрат. Вказує, що справа за своєю суттю не є складною.

Зазначає, що ані умовами договору, ані в акті, ані в інших заявах позивача не вказано жодної інформації про погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади / вартість робочої години таких працівників та відсутність, зокрема інформації про витрачений час на здійснення певних робіт.

Посилається не необґрунтованість включення до акту виконаних робіт пунктів 2, 5, 10, 12.

Відповідь на відзив, розмір якої становить 10 000,00 гривень, є необґрунтованим, оскільки не містить ані зміни правової позиції позивача, ані іншої інформації, що відрізняється від змісту позовної заяви.

Уважає необґрунтованим включення до акту послуги прибуття та участь у судовому засіданні, враховуючи наявність трьох заяв з 05 жовтня 2021 року про розгляд справи без участі сторони позивача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, апеляційний суд виходить із такого.

Виокремлення такої послуги, як підготовка, складання, оформлення та направлення адвокатського запиту до акціонерного товариства "Компанія запиту до акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Карпати-інвест" / 21 квітня 2020 року / є безпідставним, оскільки охоплюється таким видом роботи, як збирання доказів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя / 20 квітня 2020 року - 26 травня 2020 року /.

Окрім того, визначені у акті про наданні правової допомоги такі види послуг, як підготовка, складання, оформлення та подання клопотання про приєднання доказів / 05 жовтня 2021 року; підготовка, складання оформлення та подання заяви про приєднання до матеріалів справи висновку експерта №287/07-2023 від 24 серпня 2023 року / 06 вересня 2023 року /; підготовка, складання, оформлення та подання заяв про розгляд справи за відсутності позивача та її представника (3 заяви) / 05 жовтня 2021 року - 24 січня 2024 року /; підготовка, складання, оформлення та подання заяви щодо відшкодування понесених клієнтом судових витрат та доказів на підтвердження понесених клієнтом судових витрат / 26 січня 2024 року - 29 січня 2024 року / не є самостійними видами правничої допомоги.

Щодо участі представника позивачки у судових засіданнях, апеляційний суд зазначає, що з матеріалів справи убачається таке:

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 10 серпня 2020 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2020 року (том 1 а.с. 71);

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 07 жовтня 2020 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, справа №367/3449/20 знята з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Карабаза Н.Ф. у нарадчій кімнаті по справі №367/5758/20 (том 1 а.с. 114);

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 08 квітня 2021 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із рішенням зборів суддів №5 від 25 березня 2021 року (том 1 а.с. 175);

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 04 червня 2021 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці (том 1 а.с. 181);

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 27 липня 2021 року / 2 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось на підставі статті 247 ЦПК України (том 1 а.с. 196);

- прибуття/участь у попередньому судовому засіданні / 05 жовтня 2021 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі статті 247 ЦПК України (том 2 а.с. 5);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 08 лютого 2022 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебування судді в нарадчій кімнаті (том 2 а.с. 13);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 05 грудня 2022 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебування судді Карабаза Н.Ф. в іншому процесі (том 2 а.с. 32);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 08 квітня 2023 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Карабаза Н.Ф. в іншому процесі (том 2 а.с. 38);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 05 травня 2023 року / 3 000,00 гривень; на 5 травня 2023 року судове засідання не призначалось, призначено на 08 травня 2023 року, згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи (том 2 а.с. 58);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 12 травня 2023 року / 3 000,00 гривень; згідно даних протоколу судового засідання тривалість судового засідання склала 7 хвилин. Розгляд справи відкладено (том 2 а.с. 63-64);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 13 вересня 2023 року / 3 000,00 гривень; згідно даних довідки, складеної секретарем судових засідань, розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Карабаза Н.Ф. у нарадчій кімнаті (том 2 а.с. 114);

- прибуття/участь у судовому засіданні / 24 січня 2024 року / 2 000,00 гривень; судове засідання на 24 січня 2024 року не призначалось, було призначено на 23 січня 2024 року, довідки секретаря судових засідань фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось на підставі статті 247 ЦПК України ( том 2 а.с. 178).

Колегія суддів зауважує, що згідно положень частини 2 статті 147 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, із наведеного адвокатом переліку судових засідань фактично за участю представника позивачки відбулось одне судове засідання тривалістю 7 хвилин, даних про прибуття до суду для участі в інших судових засіданнях матеріали справи не містять, поряд з цим матеріали справи містять три заяви представника позивачки про проведення судового засідання без її участі (том 1 а.с. 194, том 2 а.с. 30, том 2 а.с. 50).

Ураховуючи наведене вище, часткове задоволення вимог позову, а також заяву сторони відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, апеляційний суд робить висновок про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 14 000 гривень, у зв`язку із чим додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року в оскарженій частині щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бойко Наталії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2024 року в оскарженій частині щодо вирішення вимог про поділ нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 та майнових прав щодо квартири за проектною адресою: АДРЕСА_3 , скасувати.

Додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2024 року в оскарженій частині щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

В скасованій частині ухвалити нове судове рішення такого змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест» про поділ майнових прав щодо квартири за проектною адресою: АДРЕСА_3 - відмовити.

Позов в частині поділу нежитлового приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 - задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на нежитлове приміщення №120, що знаходиться в АДРЕСА_5 , загальною площею 3,7 кв.м, вартістю 67 621,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки нежитлового приміщення АДРЕСА_2 в розмірі 33 810,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції 14 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, 1027,11 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова