Справа № 128/2560/24
Провадження № 22-ц/801/2119/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 рокуСправа № 128/2560/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Берегового О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування наказу, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання повернути земельну ділянку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області про призначення експертизи, постановлену у цій справі 12 серпня 2025 року в м. Вінниці суддею цього суду Карпінською Ю.Ф., дата складення повного тексту судового рішення не відома,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування наказу, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання повернути земельну ділянку.

В поданій позовній заяві позивач, зокрема, просив:

-усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:007:0792, площею 0, 085 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області;

-скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.06.2020 року № 2-11443/15-20-сг в частині надання у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792 ОСОБА_1 ;

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0792;

-зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0792.

13.05.2025 року представник Вінницької обласної прокуратури Онищук О.А. подала до суду клопотання про призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи, обґрунтоване тим, що вказана судова експертиза встановить обставину, яка входить до предмета доказування у даній справі, усуне існуючі протиріччя і надасть відповідь на питання, чи входить земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0792 в межі земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 939,7 га, що знаходиться в постійному користуванні Державного підприємства «Науково-інноваційний технологічний центр Інституту кормів Національної академії аграрних наук України» на підставі Державного акту серії I-BH №001263 від 05.04.1996.

Зазначене питання необхідно вирішити експертним шляхом, оскільки представники відповідачів заперечують той факт, що спірна ділянка входить в межі Державного акту. Для усунення протиріч та проведення робіт з порівняння меж двох земельних ділянок існує потреба у спеціальних знаннях.

На вирішення експертів просила поставити наступні запитання:

1. Чи є накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 939,7 га, яка перебуває у користуванні Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року?

2. Якщо так, яка площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792 знаходиться в межах контуру земельної ділянки № 1 площею 939,7 га, право користування якою посвідчено вищевказаним державним актом?

Проведення експертизи просила доручити на вибір суду або Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, або судовому експерту Арашину Олександру Леонідовичу, або судовому експерту Окрепкій Анні Ігорівні.

На час проведення судової земельно-технічної експертизи провадження у даній справі просила зупинити.

12.08.2025 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області клопотання задоволено.

Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1. Чи є накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 939,7 га, яка перебуває у користуванні Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року?

2. Якщо так, яка площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792 знаходиться в межах контуру земельної ділянки № 1 площею 939,7 га, право користування якою посвідчено вищевказаним державним актом?

Проведення експертизи доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384 та ст. 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Оплату за проведення експертизи покладено на Вінницьку обласну прокуратуру. Надано для проведення експертизи матеріали даної цивільної справи. Строк проведення експертизи визначено у 2 (два) місяці з моменту отримання копії ухвали. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що призначення експертизи було передчасним. Вважає, що судом необхідно було вивчити обставини справи і за наслідками такого вивчення вирішити питання щодо необхідності та доцільності призначення судової експертизи.

Крім того, скаржник посилається на те, що формулювання питання щодо накладення на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» містить в собі беззаперечне твердження про перебування земельної ділянки в їх користуванні, тоді як така обставина підлягає встановленню і є спірною.

Також апелянт вказав, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував свій висновок про доручення проведення експертизи відповідній експертній установі.

Разом з тим, на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що у даній справі для вирішення питання щодо накладення спірної земельної ділянки, безумовно необхідні спеціальні знання, оскільки в інший спосіб встановити дані, які входять до предмета доказування у справі, неможливо.

Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом доказування у цій справі є незаконна передача Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0792, площею 0, 085 га, у приватну власність ОСОБА_1 , оскільки спірна земельна ділянка входить у межі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року Вінницької обласної державної сільськогосподарської станції, правонаступником якої є ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», і знаходиться в межах ділянки № 1 площею 939, 7 га, яка є складовою загальної площі 1 229, 6 га відповідно до вказаного державного акту.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частинами 1, 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року роз`яснено, що ухвала суду про призначення експертизи повинна бути складена як окремий документ з наведенням у ній мотивів прийнятого рішення про призначення експертизи та чітким викладенням питань, що стосуються предмета останньої. В ухвалі має бути зазначено, які подані учасниками судового розгляду питання і з яких мотивів відхилено.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5).

Із сукупності наведених норм права виходить, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Учасники судового процесу вправі пропонувати суду питання, які мають бути роз`яснені експертом, проте остаточне коло питань судовому експерту визначається судом.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Враховуючи, що відповідачі заперечують щодо заявлених позовних вимог, то призначення судом земельно-технічної експертизи на предмет поставлених в оскаржуваній ухвалі запитань відповідає вимогам процесуального закону, оскільки зазначені питання входять до предмету доказування у даній справі.

Крім того, згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно виходив з необхідності дотримання засад рівних можливостей сторін у доказуванні з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об`єктивного встановлення обставин справи.

До того ж, призначення експертизи в цій справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами по справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що запропоноване на вирішення експертам питання сформульоване некоректно, оскільки формулювання питання щодо накладення на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» містить в собі беззаперечні твердження про перебування земельної ділянки в користуванні державного підприємства, тоді як така обставина підлягає встановленню та є спірною, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.02.2025 року постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 902/479/24, яка набрала законної сили, встановлено, що ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» є належним володільцем та постійним користувачем земельних ділянок, котрі входили до Державного акту серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року на право постійного користування землею площею 1229,6 га, а тому такі обставини не потребують додаткового доказування в силу положень ст. 82 ЦПК України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що експертиза судом була призначена після заслуховування позицій сторін, зокрема заперечень відповідачами доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, і, за таких умов, суд вважав доцільним з`ясувати обставин, що мають значення для справи шляхом призначення експертизи, оскільки для встановлення таких обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про передчасність призначення у даній справі судом земельно-технічної експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши підстави призначення заявленої у клопотанні експертизи, зважаючи на предмет позову та необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов правильного висновку про її призначення, визначивши при цьому відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України зміст питань, з яких має бути проведена ця експертиза.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України вказану ухвалу необхідно залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі не оскаржувалась, а тому в силу вимог ст. 367 ЦПК України не переглядалась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2025 року про призначення експертизи - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

О. Ю. Береговий