печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача - адвоката Майстренко Людмили Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та відновлення попереднього становища,

УСТАНОВИВ:

03.10.2025 вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

03.10.2025 ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному позовному провадженні.

Разом із позовною заявою представник позивача - адвокат Майстренко Л. О. в інтересах позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :82:102:0037, що на праві власності належить ОСОБА_2 та заборонити проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

В обґрунтування заяви вказано, що предметом позовних вимог в даній справі є зобов`язання відповідача знести самочинне будівництво та привести земельну ділянку з кадастровим номером :82:102:0037, адреса якої вказана як: АДРЕСА_1 , до первісного стану; стягнення з відповідача на користь позивача 400000, 00 грн матеріальної шкоди та 100 000, 00 грн компенсації моральної шкоди; стягнення судових витрат.

Позивач вказує, що є власником житлового будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_2 (запис про право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно №000). Поруч із йогоо будинком межує земельна ділянка, з кадастровий номером: :82:102:0037. На вказаній земельній ділянці без будь яких узгоджень чи наявності дозвільних документів на ведення будівельних робіт, самоправно ведеться будівництво багатоповерхового будинку, кримінальне провадження за ст. 356 КК України внесено до ЄРДР за № 000153 від 04.04.2025. Незаконне будівництво почалося з демонтажу будинку, що знаходився на указаній земельній ділянці у 2021. Так, з червня 2022 почались роботи із риття котловану в мінус два поверхи глибиною візуально не менше 12-ти метрів та вивезення грунту. На сьогоднішній день цокольні поверхи вже пройшли етапи опалубки, армування та залиття цементом і зараз почався етап зведення опалубки на надземній частині будівництва без дотримання будь-яких місцевих правил забудови щодо відступу від мого будинку і нормативів пожежної безпеки. Вказані роботи проводяться із залученням важкої будівельної техніки: гусеничних бульдозерів, будівельних кранів та іншої спецтехніки. У квітні 2025 року, як наслідок роботи важкої техніки на критично незначній відстані від будинку позивача, виритого котловану, залиття залізобетонних конструкцій - з?явилися тріщини на стінах, фундамент почав давати усадку, просіли дверні пройми, має місце пошкодження електропроводки, що підтверджується фотознімками долученими до позовної заяви та протоколом огляду місця події, проведеним у межах кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за № 000153 від 04.04.2025. Крім того, при будівництві пошкоджено фасад будинку позивача зі сторони на якій проводяться роботи, зазнав пошкоджень паркан.

12.09.2025 будівельним краном ушкоджено частину покрівлі будинку позивача після чого був здійснений виклик на 102, відбирались пояснення, докази чого містяться у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за № 000153 від 04.04.2025.

Згоду на проведення будівництва в позивача, як у власника суміжного будинку та землекористувача ніхто не запитував, про наявність дозвільної документації на проведення будівельних робіт такого масштабу позивачу не відомо. За відповіддю з Департаменту з питань державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за № 073-3372 від 23.09.2025 документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкту за указаною адресою не видавалось та не реєструвалось. Крім того, з листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за № 057-057/Ж-930-1289 від 01.10.2025 позивач дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:102:0037 площею 0.0835 га, зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 . Позивач вказує, що заходи забезпечення позову необхідні, оскільки будівництво продовжується, а продовження протиправних дій призведе до збільшення заподіяних збитків й може призвести до незворотніх наслідків, що в подальшому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Перевіривши доводи і вимоги заяви про забезпечення позову, суд переконався, що між сторонами виник спір, а такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту і заборони проведення будівельних робіт, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обраний заявником вид забезпечення позову є необхідним заходом забезпечення позову та станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Майстренко Людмили Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та відновлення попереднього становища - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :82:102:0037, що на праві власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Заборонити проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :82:102:0037, що на праві власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Стягувач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Боржник: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Суддя Ю. Г. Головко