Справа №: 343/1795/25
Провадження №: 2-о/343/132/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувшись 12.09.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить ухвалити рішення, яким:

встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 - протягом тривалого часу до її смерті.

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , є внуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 є його бабусею по лінії батька.

Як було встановлено заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2020 у справі №343/2536/19, ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_2 , тобто його рідної сестри, яка в даній справі є заінтересованою особою, і відповідно його бабусею.

Син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а його батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до смерті своєї матері та батька.

Його мати, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Його дідусь, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . На момент смерті за ним облікувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті з ним проживала його дружина, а його бабуся ОСОБА_3 та внуки. Отже, після смерті дідуся спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину була його дружина ОСОБА_3 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила розпорядження та склала заповіт, який посвідчений 12.12.2006 секретарем виконкому Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Харів Г.М. (реєстраційний №14). Заповіт зареєстрований 20.08.2009 Спадковому реєстрі за №21141326. Згідно даного заповіту ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно своїй онуці ОСОБА_2 .

Після смерті бабусі відкрилася спадщина. Як свідчить Виписка з погосподарської книги від 20.05.2025 №303, за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Слобода-Болехівська Долинського (Калуського) району Івано-Франківської області на день її смерті облікувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , де вона і проживала. На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна. Однак, не зважаючи на те, що його бабуся, ОСОБА_3 була зареєстрована в зазначеному домогосподарстві одна, фактично на момент її смерті проживав з нею він, ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , на користь якої ОСОБА_3 було складено заповіт, пропустила строк для прийняття спадщини, що стало підставою для її звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку.

Рішенням Долинського районного суду від 03.02.2020 у справі №343/2536/19 її позов задоволено та надано додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 05.03.2020.

Проте, у строк, визначений рішенням суду Долинського районного суду від 03.02.2020 у справі №343/2536/19, ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звернулась та спадщину не оформила. Відповідно спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Оскільки, ОСОБА_2 фактично не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом ні у строки, встановлені статтею 1270 ЦК України, ні у строки, визначені рішенням Долинського районного суду від 03.02.2020 у справі №343/2536/19, а тому вона вважається такою, що не прийняла її.

На час смерті його бабусі, ОСОБА_3 , він постійно проживав з нею за однією адресою.

Він фактично здійснював догляд за своєю бабусею, допомагав їй, вони вели спільне господарство. Оскільки він фактично прийняв спадщину, заяву про відмову від неї не писав, то вважав себе таким, що спадщину прийняв.

Інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину або подали заяву нотаріусу на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 немає.

Оскільки він фактично прийняв спадщину після смерті його бабусі, то звернувся до приватного нотаріуса, на що йому була надана відповідь, що спадкова справа після смерті бабусі - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними Спадкового реєстру не відкривалась, а ним пропущений строк для прийняття спадщини.

На даний час він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з бабусею ОСОБА_3 були зареєстровані за різними адресами, а тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (а.с.1-5).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 цивільна справа № 343/1795/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.30).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/1795/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Призначено судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області, м.Долина вул. Обліски 115, Івано-Франківської області на 01 жовтня 2025 року (а.с.32).

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1110194 а.с.28) в судовому засіданні вимоги зазначені у заяві підтримали в повному обсязі та просили задоволити з підстав викладених у описовій частині. Всі необхідні докази ними долучено.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені заявником та його представником. Додатково пояснила, що вона, ОСОБА_2 , є рідною сестрою заявника ОСОБА_1 та онукою спадкодавиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дійсно, за життя її бабуся склала заповіт від 12.12.2006 , відповідно до якого все належне їй майно заповіла їй, ОСОБА_2 . Після смерті бабусі вона у встановлений законом строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернулася. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2020 у справі №343/2536/19 їй було надано додатковий строк для подання такої заяви. Проте і у цей строк вона до нотаріуса не зверталася та спадщину фактично не прийняла.На час смерті її бабусі разом із нею постійно проживав її брат ОСОБА_1 , який здійснював догляд за нею, вів з нею спільне господарство, забезпечував її побутові потреби. Вона ж проживала окремо та фактично участі у веденні господарства і догляді за бабусею не брала. З огляду на викладене, підтверджує, що саме її брат ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а тому вважає його таким, що фактично прийняв спадщину. Будь-яких заперечень проти задоволення його заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявника встановлення факту постійного його проживання із бабусею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.02.2019 підтверджує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

ОСОБА_1 , як внук спадкодавиці, у п`яту чергу мав право на спадкування за законом.

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , підтверджується: копією повторного свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 01.07.2011, де в графі батько записаний ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 (а.с.10); копією свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_5 , НОМЕР_3 від 02.02.1982, де в графі батько записаний ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 (а.с.11).

Як встановлено в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , з метою отримання права на належне йому спадкове майно, звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак згідно повідомлення приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального

округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я., №76/01-16 від 07.04.2025, спадкова справа після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними Спадкового реєстру не відкривалася.

Заявником строк для прийняття спадщини пропущений.

У випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин, він може звернутися в суд для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, після чого він може звернутися до нотаріуса по місцю постійного проживання померлого за прийняттям спадщини в строк, який буде визначений йому судом (а.с.26).

Копія виписки з погосподарської книги виданої старостатом Слобідсько-Болехівського старостинського округу Витвицької сільської ради ТГ свідчить про те, що згідно запису в погосподарській книзі №1 за 2016-2023 с.Слобода-Болехівська за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Слобода-Болехівська Долинського району Івано-Франківської області на день її смерті облікувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 зареєстрована одна (а.с.23).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012

року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

Як зазначив заявник ОСОБА_1 в поданій заяві та встановлено судом , спадкодавець ОСОБА_3 , тривалий час і до самої смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), проживала разом із внуком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання ОСОБА_3 разом із внуком ОСОБА_1 , підтверджується:

копією виписки з погосподарської книги виданої старостатом Слобідсько-Болехівського старостинського округу Витвицької сільської ради ТГ ,яка свідчить про те, що згідно погосподарських книг за 2001-2005 роки с.Слобода Болехівська за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Слобода-Болехівська Долинського району Івано-Франківської області облікувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_4 постійно були зареєстровані (прописані):

дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

внука - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

внук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

внука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

внук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.24);

копією акту підтвердження місця проживання від 19.05.2025 , згідно якого комісія в складі старости Слобідсько-Болехівського старостинського округу Витвицької сільської ради ТГ ОСОБА_9 , депутата ОСОБА_10 підтверджує про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , а проживав в АДРЕСА_1 разом з бабусею в одному будинку ОСОБА_3 ,1928р.н. до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому він, ОСОБА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за Законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт

його постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення даного факту, надасть змогу заявнику ОСОБА_1 , реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 256, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , разом зі спадкодавцем бабусею, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя