Справа № 317/171/25
№/п 2/317/532/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Фененко М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 прийняли в рівних частках по 1/3 частині кожний: позивачка ОСОБА_1 , як донька померлого, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як син померлого, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дружина померлого, всі спадкоємці звернулись з заявами про прийняття спадщини в Запорізьку районну державну нотаріальну контору, де була відкрита спадкова справа. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний брат ОСОБА_3 . Спадщину за законом в вигляді 1/3 частини спадкового житлового будинку, яку він прийняв після смерті свого батька, але не оформив свої спадкові права при житті, прийняла позивачка, звернувшись з заявою про відкриття спадщини в П`яту Запорізьку державну нотаріальну контору. При оформленні прав на спадкове майно нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок відсутні, у зв`язку з чим 25.12.2024 року державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і на 1/3 частину цього будинку після смерті рідного брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява, у якій вона позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності представника, за наявними у справі доказами.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, які беруть участь у справі , у загальному позовному провадженні, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 06.04.2002 року.

ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , від 18.10.1957 р., актовий запис №135, де у графі «батько» зазначений « ОСОБА_3 ».

Крім того, батьком позивачки також був ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 від 24.05.2002 р., актовий запис №16, де у графі «батько» зазначений « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 04.12.1975 р., актовий запис №106, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 , від 07.01.2025 р.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, у вигляді: житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Виконавчого комітета Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за №0017/08-46 від 03.01.2025 р., ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.10.1977 р. по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним на момент його смерті ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 315 (2002) від 24.05.2002 р., наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за законом, як спадкоємці першої черги в рівних частках прийняли спадщину : донька померлого ОСОБА_1 , син померлого ОСОБА_3 , дружина померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №4//2025 від 03.01.2025, наданої П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 прийняла лише позивачка ОСОБА_1 , як рідна сестра померлого.

Відношення позивачки до спадкоємиці першої черги після смерті батька та спадкоємиці другої черги після смерті рідного брата підтверджується вищезазначеними матеріалами справи, а саме свідоцтвом про народження позивачки та її рідного брата ОСОБА_3 , де в графах «батько» зазначений ОСОБА_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки.

Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки, дружина, чоловік померлої.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом на 1/3 частину майна, належного її батьку ОСОБА_2 та 1/3 частину майна, належного її рідному брату ОСОБА_3 .

Як вбачається з рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02.09.2025 р. у справі №317/3925/25 №2/317/1602/2025 за позовом ОСОБА_9 до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 , яка була дружиною померлого батька позивачки- ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті, 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 успадкував за законом її син, за яким судом було визнано право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 25 грудня 2024 року вихідний №1650 позивачці ОСОБА_1 відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно виписки з погосподарської книги №0008/01213 від 03.01.2025, виданої Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, головою домогосподарства, розташованого за адресою: : АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , що також підтверджується копією погосподарської книги №4 Біленьківської сільської ради на 2001-2005 р.р.

Згідно інформації ТОВ «ЗМБТІ» №8458 від 21.11.2024 р., в матеріалах інентаризаційної справи на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи не містяться.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка була чинною до 07.07.1994, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, який виготовлений ФОП ОСОБА_10 будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А» рік побудови 1973, загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., службова прибудова літ. «а», вбиральня літ. «Д»,навіс літ. «Е», навіс літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», сарай літ. «К», погріб з шийкою літ. «пг», паркан №1, збудовані в період з 1973 по 1991 роки, самовільних побудов немає.

Таким чином, з урахуванням факту побудови будинку спадкодавцем у 1973 році, що підтверджується технічним паспортом на будинок, та відповідно до приписів листа ВССУ від 16.05.2013, суд вважає, що за позивачкою може бути визнане право власності на 2/3 частини цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/3 частину та рідного брата на 1/3 частину.

Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивачки на спадщину, відкриту після смерті батька ОСОБА_2 та рідного брата ОСОБА_3 та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 182, 203, 1216-1218, 1220, 1222,1261, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 12,13,80,81,89,200,259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини ( на 1/3 частину після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину після смерті рідного брата - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку літ. «А» загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., службової прибудови літ. «а», вбиральні літ. «Д», навісу літ. «Е», навісу літ. «Ж», сараю літ. «З», сараю літ. «И», сараю літ. «К», погрібу з шийкою літ. «пг», паркану №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.09.2025 року.

Суддя: О.М. Ачкасов