Справа № 201/3452/25
Провадження № 2/201/2512/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

21.03.2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину (а.с. 1-5).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 08.08.2007р. між сторонами укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2023р. по цивільній справі №201/8613/22 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024р. по справі 201/1994/24 стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред?явлення заяви 19.02.2024р. і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на день звернення з цією позовною заявою ОСОБА_3 навчається в гімназії №71 ДМР, в 8-А класі. Освітній процес дитини відбувається у форматі змішаного навчання, що передбачає дистанційне навчання/відвідування уроків за допомогою власних технічних пристроїв.

Так, для організації освітнього простору дитини, позивачкою було придбано: ноутбук MSI Cyborg 15 A13VE 15.6, вартістю 34284 грн.; пакет послуг для обслуговування ноутбуку «Все включено», вартістю 6144 грн.; сумка для ноутбука, вартістю 768 грн.; охолоджуюча підставка для ноутбука, вартістю 706 грн.

Окрім того, зважаючи на вік дитини, та враховуючи необхідність у підтриманні зв`язку, позивачкою було придбано: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note, вартістю 7 999 грн.; встановлення захисного покриття на телефон, вартістю 99 грн.; чохол на телефон, вартістю 249 грн.

Додатково, дитина відвідує: заняття з фізичної підготовки в тренажерному залі з 10.09.2024р. по теперішній час (вартість заняття становить 300 грн. за одне заняття, оплату за відвідування тренажерного залу здійснює позивачка); заняття з плавання в басейні Придніпровської державної академії будівництва та архітектури з 20.05.2024р. по теперішній час (оплату за відвідування басейну здійснює позивачка).

Позивачка зазначає, що заняття з плавання та фізичні навантаження в тренажерному залі, зумовлені порушенням постави дитини.

Таким чином, загальна сума витрат позивачки склала 62 599 грн.

З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 31 299,50 грн., а також витрати на правову допомогу.

Заяви учасників процесу по суті справи.

15.05.2025р. відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав (а.с. 75-82) та зазначив, що на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024р. по справі 201/1994/24 з дня пред?явлення заяви позивачем, а саме з 19.02.2024р. з відповідача, щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини, розмір яких складає в середньому 9 500 грн.

Позивачкою з метою збільшення суми позовних вимог до позовної заяви умисно додано продубльовані копії проведених платежів. У додатках до позовної заяви позивачки відсутні будь-які документи, які б підтверджували надання тренерських послуг та які б підтверджували платні заняття з плавання в басейні Придніпровської державної академії будівництва та архітектури.

Придбаний позивачкою телефон марки Xiaomi Redmi Note 13 8/256 для дитини є ігровим пристроєм, що не відповідає меті купівлі вказаного телефону, якою, згідно змісту позовної заяви, є необхідність підтримання зв`язку з дитиною.

Щодо придбання позивачем для неповнолітнього сина ноутбуку MSI Cyborg 15 A13VE 15.6/, вартістю 34 284 грн., пакету послугу для обслуговування ноутбуку «все включено», вартістю 6 144 грн., сумки для ноутбука, вартістю 768 грн., охолоджувача для ноутбука, вартістю 706 грн., відповідач зазначає, що потреба купівлі всієї перерахованої техніки для неповнолітнього сина не була необхідною та нагальною.

Між позивачкою та відповідачем було досягнуто згоди, щодо необхідності купівлі ОСОБА_3 персонального комп`ютера та необхідних пристроїв до нього.

02.01.2025р. з метою забезпечення очно-дистанційного навчання в школі та розвитку ОСОБА_3 , позивачка привезла останнього з міста Дніпра до міста Києва, де ОСОБА_3 разом з відповідачем ОСОБА_2 придбали комп?ютерну техніку на загальну суму 30 779,14 грн., а саме: персональний комп`ютер «Ryzen 5 5500 GTX 1660 Super», вартістю 19 470 грн.; монітор «Samsung Odyssey G 3», вартістю 5 299 грн.; навушники «Razer Blackshark V2», вартістю 2 499 грн.; механічну клавіатуру «Cidoo Qk 61 Qmk 3», вартістю 1 873,64 грн.; бездротову комп`ютерну мишку VGN VXE Dragonfly R1-SE PAW 3395-SE, вартістю 1 500 грн., з доставкою та грошовим переказом загальною вартістю 1 637,50 грн.

Відповідач зазначає, що на початку лютого 2025 року, в телефонній розмові з сином, ОСОБА_4 , відповідачу стало відомо, що після повернення зі школи він виявив відсутність комп?ютера та монітору в своїй кімнаті. На запитання сина до матері (позивачки), де подівся комп?ютер, остання відповіла, що вона вирішила через знайомих продати персональний комп?ютер та монітор до нього, а взамін цього придбати сину ноутбук, що і було зроблено пізніше.

Обраний для купівлі позивачкою дорогий ноутбук MSI Cyborg 15 A13VE 15.6/ для неповнолітнього сина, вартість якого складає 34 284 грн., явно призначений не лише для навчання, але й задоволення ігрових потреб, що є невиправданою покупкою, оскільки для забезпечення дистанційно-очного навчання в школі можна було підібрати більш доступний варіант ноутбуку.

Також відповідач зазначає, що позивачкою не надано належних доказів щодо обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартості, а тому вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу є необґрунтованими.

З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.05.2025р. від представника позивачки адвоката Гудим І.В. надійшла відповідь на відзив (а.с. 108-111). Представник позивачки зазначає, що позивачка їхала додому до батьків в с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області разом із дитиною ОСОБА_3 .

Маючи необхідність в допомозі суто консультативного характеру, позивачка попросила відповідача здійснити купівлю комп`ютерної техніки та необхідного приладдя до неї разом із дитиною, а саме ноутбука. З цією метою, позивачка, в день купівлі комп`ютерної техніки, здійснила грошовий переказ в розмірі 20 000 грн. на рахунок відповідача та додатково, надала дитині готівку в розмірі 5 000 грн.

Зазначені грошові кошти позивачка надала виключно для мети придбання ноутбука та необхідного приладдя до нього. Проте, відповідач приховує цей факт та свідомо оминає. При цьому, на неодноразові звернення позивача щодо повернення половини коштів, які були витрачені на купівлю ноутбука, відповідач відмовляється повернути кошти, мотивуючи свою відмову купівлею стаціонарного комп`ютера, який відправив позивачці за допомогою поштового відправника ТОВ «Нова пошта».

Представник позивачки зазначає, що відповідач всупереч своїм доводам, купив ігровий стаціонарний комп`ютер попри наявність домовленостей між позивачкою та відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідачем так і не було придбано ноутбук, який вони з позивачкою домовлялися купити, відповідачем не повернено кошти в розмірі 20 000 грн., які позивачка направила на його картковий рахунок, для купівлі ноутбуку для дитини, остання купила: ноутбук MSI Cyborg 15 A13VE 15.6, вартістю 34 284 грн.; пакет послуг для обслуговування ноутбуку «ВСЕ ВКЛЮЧЕНО», вартістю 6 144 грн.; сумка для ноутбука, вартістю 768 грн.; охолоджуюча підставка для ноутбука, вартістю 706 грн.

Купівля комп`ютерної техніки, перелік якої відповідач наводить у своєму відзиві на позовну заяву здійснювалась виключно за волевиявленням відповідача і з метою забезпечення для дитини грати в комп`ютерні ігри.

Відповідач не заперечує той факт, що дитина відвідує заняття з басейну та тренажерний зал, що свідчить про його обізнаність у відвідуванні дитиною басейну та тренажерного залу. Більше того, відповідач особисто відводив дитину на заняття з басейну.

Проте, позовні вимоги не містять вимоги про стягнення додаткових витрат щодо відвідування дитиною басейну. Дана обставина зумовлена тим, що позивачка в силу небажання відповідача приймати участь у додаткових витратах на дитину, не має на меті обтяжувати відповідача надмірним тягарем грошових витрат.

Позаяк, позивачка просить суд звернути увагу на наявність медичного висновку, який містить рекомендації лікаря в частині відвідування тренажерного залу в силу фізичних особливостей дитини.

У зв`язку з вищенаведеним, дитина відвідує заняття з фізичної підготовки в тренажерному залі з 10.09.2024р. по теперішній час. Вартість заняття становить 300 грн. за одне заняття. Оплату за відвідування тренажерного залу здійснює позивачка. Де є квитанція на 900 грн. у спортзал плата за абонемент на місяць.

За змістом відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує проти необхідності купівлі мобільного телефону, проте, вважає, що позивачка повинна була обрати телефон меншої грошової вартості. При цьому, відповідач вважає за доцільне визнати купівлю телефону обов`язковою дією обох батьків, проте, наводить перелік мобільних телефонів в ціновому діапазоні 4 000 грн.

Позивачкою було придбано: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note, вартістю 7 999 грн.; встановлення захисного покриття на телефон, вартістю 99 грн.; чохол на телефон, вартістю 249 грн., загальна вартість всього складає 8 347 грн.

Враховуючи заявлені позивачкою позовні вимоги, остання виходила із обопільної участі обох батьків щодо купівлі мобільного телефону порівну. А тому, заявлені позивачкою щодо стягнення з відповідача додаткові витрати з приводу купівлі мобільного телефону цілком узгоджуються з допустимою для відповідача ціною, а саме 4 000 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

30.05.2025р. від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 123-125). Відповідач зазначає, що він з позивачкою в грудні 2024 року дійсно обговорювали питання купівлі необхідної для навчання в школі та розвитку спільної дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , комп`ютерної техніки.

01.01.2025р. дитина у супроводі позивачки приїхала у місто Київ, де працює та проживає відповідач. Дитина перебувала у відповідача у місті Києві протягом чотирьох днів.

З метою покриття витрат, пов`язаних з дозвіллям та відпочинком дитини під час перебування у місті Києві на новорічних канікулах, а також участі позивачки у придбанні необхідної для дитини комп`ютерної техніки, 02.01.2025р. позивачка здійснила грошовий переказ коштів в розмірі 20 000 грн., які, як повідомила позивачка в телефонній розмові відповідачу, були зібрані та відкладені протягом 2024 року за рахунок щомісячних аліментів відповідача.

Про надання позивачкою дитині інших готівкових коштів, про які йдеться у відповіді на відзив на позовну заяву, відповідач інформації не мав і не має досі.

Як зазначається позивачкою у відповіді на відзив на позовну заяву, позивачка у телефонній розмові дійсно попросила відповідача здійснити купівлю комп`ютерної техніки та необхідного приладдя до неї разом із дитиною у місті Києві, оскільки позивачка не розбирається в комп`ютерній техніці та сама не змогла зробити цього для дитини протягом 2024 року у місті Дніпрі.

Вказане свідчить про те, що позивачка надала відповідачу можливість підібрати для спільної дитини необхідну комп`ютерну техніку.

Таким чином, 02.01.2025р., з урахуванням побажань та інтересів дитини, було придбано необхідну для навчання та розвитку комп`ютерну техніку на загальну суму 28 768 грн., більшу частину якої витратив Відповідач.

Як підтверджує і сама позивачка у своїй відповіді на відзив на позовну заяву, придбану комп`ютерну техніку відповідачем через ТОВ «Нова пошта» з міста Києва було надіслано спільній дитині сторін до міста Дніпра.

Після отримання та встановлення комп`ютерної техніки за місцем проживання спільної дитини, остання неодноразово у телефонній розмові повідомляла відповідачу, що придбана комп`ютерна техніка абсолютно задовольняє всі її потреби у навчанні в школі та розвитку, а отже є актуальною та виправданою покупкою.

Відповідач вважає, що продаж придбаної 02.01.2025р. у місті Києві для дитини комп`ютерної техніки та придбання на власний розсуд позивачкою ноутбуку є абсолютно невиправданими витратами, зокрема, зважаючи і на те, що персональний стаціонарний комп`ютер та ноутбук виконують тотожні функції, в тому числі і у контексті забезпечення дистанційного навчання.

Частину коштів позивачки, які остання 02.01.2025р. надіслала відповідачу та які не були витрачені на придбання комп`ютерної техніки, були використані на дозвілля та відпочинок дитини під час спільного протягом чотирьох днів відвідування різних локацій та закладів в місті Києві.

Також є неправдивою інформація, викладена позивачкою у відповіді на відзив на позовну заяву про те, що відповідач особисто відводив дитину на заняття з басейну в місті Дніпрі, зважаючи на те, що з лютого 2024 року відповідач проживає окремо в місті Києві, а протягом всього 2023 року та в січні 2024 року відповідач разом з дитиною проживав в Чернігівській області, де відвідування басейну дитиною, у зв`язку з його відсутністю в населеному пункті проживання, не здійснювалося.

Надані позивачкою докази на підтвердження заняття дитини з фізичної підготовки в тренажерному залі є неналежними. Документи, які б підтверджували платні заняття з плавання в басейні Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, про які йдеться в позовній заяві, відсутні у додатках до позовної заяви.

Відповідач переконаний, що придбаний позивачкою телефон марки Xiaomi Redmi Note 13 8/256 для дитини є, ігровим пристроєм, що не відповідає меті купівлі вказаного телефону, якою згідно змісту позовної заяви, є необхідність підтримання зв`язку з дитиною.

Для підтримання зв`язку з дитиною і не тільки достатньо було придбати мобільний телефон в ціновому діапазоні до 4 000 грн., які можна було витратити позивачкою з отриманих від відповідача щомісячних аліментів, не обмежуючи дитину в задоволенні її базових потреб.

З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 23.04.2025р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 72).

Сторони в судові засідання, призначені на 14.08.2025р. та 18.09.2025р., не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 08.08.2007р. між сторонами укладено шлюб.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 9).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2023р. по цивільній справі №201/8613/22 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10-12).

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024р. по справі 201/1994/24 стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви 19.02.2024р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Відповідно до копії характеристики Гімназії № 71 ДМР ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Гімназії №71 ДМР, в 8-А класі. Освітній процес дитини відбувається у форматі змішаного навчання, що передбачає дистанційне навчання/відвідування уроків за допомогою власних технічних пристроїв (а.с. 64).

03.12.2024р. відповідачем ОСОБА_2 придбано механічну клавіатуру «Cidoo Qk 61 Qmk 3» вартістю 1 873,64 грн., що підтверджується квитанцією від 03.12.2025р., копією знімку екрану з ідентифікатором замовлення та підтвердження оплати товару та описом замовлення (order summary) від 03.12.2025р. (а.с. 87-89).

02.01.2025р. позивачкою ОСОБА_1 здійснено переказ грошових коштів відповідачу ОСОБА_2 у розмірі 20 000 грн. Призначення платежу: переказ власних коштів (а.с. 113).

02.01.2025р. відповідачем ОСОБА_2 02.01.2025р. придбано: персональний комп`ютер «Ryzen 5 5500 GTX 1660 Super» вартістю 19 470 грн.; монітор «Samsung Odyssey G 3», вартістю 5 299 грн.; навушники «Razer Blackshark V2», вартістю 2 499 грн.; бездротову комп`ютерну мишку VGN VXE Dragonfly R1-SE PAW 3395-SE, вартістю 1 500 грн., з доставкою та грошовим переказом загальною вартістю 1 637,50 грн., що підтверджується копією дублікату чеку від 02.01.2025р. (а.с. 84), копією службового чеку від 04.05.2025р. (а.с. 85), копією фіскального чеку від 02.01.2025р., (а.с. 86) копією знімку екрану з ідентифікатором замовлення та копією фіскального чеку від 02.01.2025р. (а.с. 90-92).

06.01.2025р., засобами поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», придбану техніку відповідач направив до міста Дніпра на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується експрес-накладною № 1748 від 06.01.2025р. (а.с.93).

11.02.2025р. позивачкою ОСОБА_1 придбано: ноутбук MSI Cyborg 15 A13VE 15.6, вартістю 34 284 грн.; пакет послуг для обслуговування ноутбуку «ВСЕ ВКЛЮЧЕНО», вартістю 6 144 грн.; сумка для ноутбука, вартістю 768 грн.; охолоджуюча підставка для ноутбука, вартістю 706 грн., що підтверджується копією фіскального чеку від 11.02.2025р. (а.с. 15).

Згідно копії довідки тренера ОСОБА_5 від 17.02.2025р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заняття з фізичної підготовки в тренажерному залі з 10.09.2024р. по теперішній час. ОСОБА_3 відвідує заняття двічі на тиждень. Вартість заняття становить 300 грн. за одне заняття. Оплату за відвідування тренажерного залу здійснює позивачка.

На підтвердження відвідування ОСОБА_3 занять з фізичної підготовки в тренажерному залі позивачкою долучено копії платіжних інструкцій за період з 10.09.2024р. по 17.03.2025р. на загальну суму 14 100 грн. (а.с. 17-57, 59-62). Платіжні інструкції від 10.09.2024р. на суму 300 грн. (а.с. 35, 57), 19.09.2024р. на суму 300 (а.с. 24, 56), 03.03.2025р. на суму 900 грн. (а.с. 52, 62), 06.03.2025р. на суму 300 грн. (а.с. 53, 61), 10.03.2025р. на суму 300 грн. (а.с. 54, 60), 13.03.2025р. на суму 300 грн. (а.с. 55, 59) додані позовної заяви у двох примірниках.

Відповідно до копії довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 13.03.2025р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився 13.03.2025р. на прийомі у лікаря-педіатра з діагнозом порушення постави. Лікарем-педіатром рекомендовано: 1 заняття в плавальному басейні, а також 2 заняття фізичною підготовкою (а.с. 65).

Згідно довідки про доходи №29/5-193 від 02.05.2025р. відповідачем ОСОБА_2 , за період з квітня 2024р. по квітень 2025р., сплачено аліментів на суму 140 262,50 грн. (а.с. 83).

Позивачка зазначає, що нею для неповнолітнього сина ОСОБА_3 , придбано: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note, вартістю 7 999 грн.; встановлення захисного покриття на телефон, вартістю 99 грн.; чохол на телефон, вартістю 249 грн., проте доказів на підтвердження зазначеної обставини до позовної заяви не долучено.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Згідно із ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1 - 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно із частиною 2 статті 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною 4 статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження придбання нею мобільного телефону та відвідування дитиною сторін басейну.

Як встановлено судом неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заняття з фізичної підготовки в тренажерному залі з 10.09.2024р., що підтверджується копією довідки тренера ОСОБА_5 від 17.02.2025р. та копіями платіжних інструкцій за період з 10.09.2024р. по 17.03.2025р. на загальну суму 14 100 грн.

Також суд встановив, що 11.02.2025р. позивачкою ОСОБА_1 придбано: ноутбук MSI Cyborg 15 A13VE 15.6, вартістю 34 284 грн.; пакет послуг для обслуговування ноутбуку «ВСЕ ВКЛЮЧЕНО», вартістю 6 144 грн.; сумка для ноутбука, вартістю 768 грн.; охолоджуюча підставка для ноутбука, вартістю 706 грн., що підтверджується копією фіскального чеку від 11.02.2025р.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20) зазначив, що відшкодування одним із батьків половини вартості ремонту технічних пристроїв, половини вартості витрат на лікування, відвідування секцій та позашкільних закладів не є додатковими витратами в розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини на користь іншого з батьків.

Суд враховує, що придбання ноутбуку та комплектуючих до нього не зумовлено особливими обставинами у житті дитини.

Так, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставини позивачем не доведено. Позивачка самостійно, на власний розсуд придбала техніку без погодження з батьком дитини. Ці витрати позивачки пов`язані зі звичайним способом життя і не є додатковими витратами в розумінні положень статті 185 СК України, оскільки за своєю характеристикою їх придбання не було зумовлено особливими обставинами, а з відповідача стягуються аліменти на задоволення потреб дитини.

Отже, матеріали справи не містять належних та достатніх документальних доказів, як на підтвердження необхідності витрат, у розумінні статті 185 СК України.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 79-81, 141, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23 вересня 2025 року.

Суддя Наумова О.С.