ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2191/24 Номер провадження 22-ц/814/1320/25Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2024 року (повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року)

по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 13.10.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 417161-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 13.10.2021 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №147161-КС-001 про надання кредиту. 13.10.2021 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 417161-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_5, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.10.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 417161-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач ОСОБА_1 отримала від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у сумі 26 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному договором. Позивач ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник указав в особистому кабінеті. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 16.08.2024 виникла заборгованості у сумі 27 421 грн 73 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16 973 грн 37 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 10 448 грн 36 коп.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 417161-КС-001 від 13.10.2021 в сумі 27 421 грн 73 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2024 року позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №417161-КС-001 від 13.10.2021 у сумі 27 421 грн 73 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 таоскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач заперечує проти укладення нею договору та факту надання кредиту. Вважає, що надані позивачем докази на перерахування коштів не є належними доками оскільки не відповідають вимогам первинних бухгалтерських документів, а виписка надана АТ КБ «ПриватБанк» не містить даних щодо особи, яка нарахувала кошти. Крім того, заперечує проти розміру заборгованості, та звертає увагу на безпідставність стягнення комісії, оскільки жодних додаткових послуг відповідачці не надавалося. Також вказує на безпідставність поновлення строку на подачу доказів позивачем. Вважає, що ухвалу суду, якою було поновлено строк на подачу доказів є необґрунтованою, а позивачем не наведено поважних причин пропуску строку на подачу доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 27421 грн. 73 коп. та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №417161-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, підписаний у порядку, визначному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач ОСОБА_1 через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшла до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала заявку на отримання кредиту. Також відповідачем було заповнено анкету клієнта в якій вона вказала свій мобільний номер телефону НОМЕР_1 , електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_2 .

ТОВ «Бізнес позика» 13.10.2021 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №417161-КС-001 про надання кредиту.

13.10.2021 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №№417161-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою.

ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_5 на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Відповідно до п.1 Договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 26 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту - 24 тижні, процентна ставка в день 0,86700016 (фіксована), комісія за надання кредиту 3 900 грн, термін дії договору до 30.03.2022. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 57 240 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 612,91 процентів.

Згідно із п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та для повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 7 Договору, визначено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватися їх та відповідно укладає договір.

Відповідно до п.10 Договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця.

Відповідно до копій платіжних документів №452816627 від 13.10.2021 та №452816764 від 13.10.2021, через платіжну систему ТАС Рау ТОВ «Бизнес позика» на платіжну картку № НОМЕР_3 здійснено переказ грошових коштів в сумі 20 000 грн та 6 000 грн згідно договору №417161-КС-001 від 13.10.2021.

Як убачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.09.2024, банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Згідно наданої виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 13.10.2021 по 30.03.2022, убачається, що 13.10.2021 на вказаний картковий рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 20 000 грн та 6 000 грн.

Всупереч умовам кредитного договору №417161-КС-001 від 13.10.2021 відповідач ОСОБА_1 не виконала в повному обсязі своїх зобов`язань.

Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №417161-КС-001 від 13.10.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 27 421 грн 73 коп., яка складається з заборгованості за простроченими платежам по тілу кредиту - 16 973 грн 37 коп., заборгованість за простроченими платежами по процентах - 10 448 грн 36 коп.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи матеріали справи та докази надані сторонами колегія суддів приходить до висновку про доведеність факту укладення кредитного договору та виконання умов договору позивачем.

Матеріалами справи підтверджується факт підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5 ОСОБА_1 , що зафіксовано також на відео наданому позивачем.

Тоді як, відповідачем не надано належних доказів на спростування факту укладення договору чи його укладення в іншій редакції.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів надаючи оцінку доказам в їх сукупності, звертає увагу, що факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується копіями платіжних документів №452816627 від 13.10.2021 та №452816764 від 13.10.2021, відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» про відкриття банківського рахунку та видачу банківської картки, а також випискою по рахунку.

При цьому, з виписки по рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом, вбачаються, що в день укладення договору відбулося два зарахування на картку на суми 20000 грн. та 6000 грн., що відповідає інформації в платіжних дорученнях. У подальшому відповідачкою здійснювалися перекази через систему LiqPay, дати здійснення переказів та їх розмір відповідають інформації зазначеній в розрахунку позивачем, щодо погашення заборгованості. Тоді як позивач доступу до банківських операцій відповідача не мав, не міг володіти зазначеною інформацією та навмисно вказати її в розрахунку. Дані факти в їх сукупності свідчать про отримання коштів ОСОБА_1 , та здійснення дій щодо погашення наявної в неї заборгованості.

Зазначене спростовує доводи наведені в апеляційній скарзі щодо не укладення договору та не отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Дослідивши розрахунок наданий позивачем колегія суддів приходить до висновку про його відповідність умовам договору №417161-КС-001 від 13 жовтня 2021 року.

Відповідачем не вказано в чому саме розрахунок не відповідає умовам договору та не надано власний розрахунок.

У свою чергу надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення комісії, слід звернути увагу, що пунктом 1 договору №417161-КС-001 від 13 жовтня 2021 року сторонами погоджена разова комісія за надання Кредиту - 3 900,00 грн.

Згідно пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Тобто, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові 496/3134/19 від 13 липня 2022 року.

Тоді як висновки Верховного Суду викладені у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, на яку посилається апелянт, стосуються щомісячної комісії, яка сплачується за надання додаткових чи супутніх банківських послуг. А отже, обставини справи не є подібними зі спірними правовідносинами в справі, що переглядається тому правова позиція не підлягають застосуванню.

Щодо поновлення строку на подачу доказів, колегія суддів звертає увагу, що додаткові докази були подані при подачі відповіді на відзив, до початку розгляду справи по суті.

При цьому, характер вказаних доказів свідчить, що вони були надані, як відповідь на обґрунтування відзиву, та на пряму не стосуються доводів позовної заяви.

Враховуючи принцип змагальності, з метою об`єктивного та повного з`ясування обставин справи суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про прийняття додаткових доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 вересня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук