МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/1866/25
Провадження № 2-о/210/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської Ради м. Кривий Ріг про встановлення факту спільного проживання з особою на день її смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді окремої квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі права власності.

Померла бабця ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила посвідчений 13.09.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. заповіт, яким заповіла заявниці все своє майно. Мати заявниці ОСОБА_3 доводиться померлій бабці рідною донькою, тобто є спадкоємцем померлої 1 черги за законом, але мати спадщину після смерті бабці не приймала, до нотаріуса з відповідною заявою не зверталась, заповіт в судовому порядку не оспорювала.

На день своє смерті ОСОБА_2 була зареєстрована для проживання і постійного проживала в належній їй квартирі АДРЕСА_1 .

Заявниця зареєстрована за іншою адресою, але з 01.07.2024 року і до дня смерті своєї бабусі ОСОБА_2 постійно проживала разом із нею в належній їй квартирі.

Після смерті бабці протягом перших шести місяців заявниця до нотаріуса не зверталася, оскільки не мала коштів на оплату заяви в нотаріаті.

Пізніше, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений встановлений законом 6-ти місячний строк для подання такої заяви в нотаріат, і вона документально не може підтвердити факт свого спільного проживання з бабцею на день її смерті.

Тому, заявниця просить суд ухвалити рішення яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з бабцею ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, протягом одного місяця на день її смерті.

Заявниця в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Керуючий справами виконкому районної у місті ради Петренко С. до початку судового засідання надав заяву, згідно якої просив суд розглянути цивільну справу без особистої участі представника виконкому районної у місті ради за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши думку учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку, серед іншого, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15).

З свідоцтва про народження ОСОБА_1 встановлено, що матір`ю останньої є ОСОБА_3 (а.с. 41).

Відтак, заявниця ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується письмовими доказами та поясненнями свідка ОСОБА_3 ..

За життя, а саме 13.09.2012 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13, 14).

Актом про фактичне проживання від 26.03.2025 року засвідчено, що ОСОБА_1 фактично проживала з ОСОБА_2 з 01.07.2024 року по день смерті останньої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Допитана в судовому засіданні 26.08.2025 року ОСОБА_3 в якості свідка, суду пояснила, що ОСОБА_2 є її матір`ю. ОСОБА_2 залишила свою квартиру заявниці по справі. Гадали, що у військовий час строк прийняття спадщини 9 місяців, а не 6 місяців, тому пропустили цей строк. Її мати на момент смерті про живала за адресою АДРЕСА_1 з сином та ОСОБА_1 .. Вони проживали місяць, а до цього ОСОБА_1 постійно приїздила до бабусі.

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідка ОСОБА_3 не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Постановою ОСОБА_4 , державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори від 25.03.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Літвіновою І.І., приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу 13.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2591 на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 бабі ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини та не підтверджується документально факт спільного проживання з померлою (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України).

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вище викладеного, суд знаходить доведеним той факт, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 протягом одного місяця на день смерті ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 258-261, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської Ради м. Кривий Ріг про встановлення факту спільного проживання з особою на день її смерті задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 з бабцею ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, протягом одного місяця на день її смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 02.10.2025 року.

Суддя: В. Є. Сільченко