Номер провадження: 22-ц/813/2450/25
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С.А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Акціонерне товариство «Одесагаз»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року, ухвалене Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Ганошенка С.А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

23 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Одесагаз», які полягають у нездійсненні проведення належного перерахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу за особистим рахунком № НОМЕР_1 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «Одесагаз» провести перерахунок за послуги з розподілу природного газу за особистим рахунком № НОМЕР_1 з урахуванням показників споживання природного газу за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року та з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року.

21 серпня 2024 року представник позивача адвокат Гришко С.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів, в якій зазначив, що 26 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гришком С.О. укладений договір про надання правової допомоги № 26/02/24-1 та 23 липня 2024 року була підписана додаткова угода № 2 до Договору про надання правової допомоги № 26/02/24-1 від 26 лютого 2024 року. На виконання умов вказаного Договору та Додаткової угоди № 2 надані відповідні послуги, оплата за які визначається умовами Додаткової угоди № 2 та актом про прийняття-передачу наданих послуг, які надаються до цієї заяви. Представник позивача вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, які понесла позивач під час розгляду даної справи у розмірі 6000 грн є належним чином підтвердженими та підлягають стягненню з відповідача. При цьому, представник позивача зазначив, що оскільки 20 серпня 2024 року судом не розглядалося питання щодо судових витрат, то відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Одесагаз» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявником не було виконано приписів ч. 1 ст. 134 ЦПК України, яка вказує, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Як і не надано жодних доказів передачі грошових коштів за надані послуги з метою оцінки їх дійсності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Гришка С.О. просить додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, заяву представника Гришка С.О. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 521/11792/24 в частині витрат на професійну правничу допомогу задовольнити та стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Доводами апеляційної скарги є те, що позивачем ОСОБА_1 в особі представника Гришка С.О. при зверненні до суду з позовом на виконання вимог частини 8 статті 141 ЦПК України зроблено заяву про те, що позивач поніс та очікує понести витрати у зв`язку з розглядом справи, що надасть докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду про задоволення позову ухвалено 20 серпня 2024 року, заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат подано представником Гришком С.О. в інтересах ОСОБА_1 22 серпня 2024 року. До судових витрат входили витрати на професійну правничу допомогу.

Професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надано адвокатом Гришком С.О., представництво інтересів підтверджено ордером серія ВН № 1386340 від 01 серпня 2024 року, виданим на підставі укладеного між адвокатом та ОСОБА_1 . Договору про надання правової допомоги № 26/02/24-1 від 26 лютого 2024 року та Додаткової угоди № 2 від 23 липня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 26/02/24-1 від 26 лютого 2024 року, що узгоджується з вимогами чинності договору до часу його належного виконання за положеннями частини 1 статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З підстав виконання умов чинного Договору № 26/02/24-1 від 26 лютого 2024 року та виданого на його виконання ордеру від 01 серпня 2024 року ВН № 1386340 Гришками підписано та узгоджено Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 21 серпня 2024 року, який подано у визначені законодавством строки до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Тому, вважає, що представником позивача був наданий до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу, обсягу робіт (послуг) та їх вартості, критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, адвокатом було дотримано.

15 жовтня 2024 року АТ «Одесагаз» в особі свого представника Карася М.М. подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року залишити без змін. В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначають, що подання заяви на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України не звільняє позивача від виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України, у якій зазначено про обов`язок сторін разом із першою заявою по суті спору надавати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому, звертають увагу на те, що в апеляційній скарзі скаржником жодним чином не спростований факт невиконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Крім того, наголошують, що до заяви не долучено жодного документа, який підтверджує сплату витрат на правову допомогу ОСОБА_1 на користь адвоката, а отже не доведено реальність витрат на професійну правничу допомогу. Також, вважають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи.

Предметом апеляційного перегляду є додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині додаткове рішення суду не переглядається.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки скаржником оскаржується додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у справі про захист прав споживачів та згідно з ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року підлягала розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення у такій справі проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 вказаної норми).

Зі справи, що переглядається, вбачається, що між адвокатом Гришком С.О. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 26/02/24-1 від 26 лютого 2024 року, пунктом 4 якого передбачено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами у додатку до даного договору (а.с. 75).

Представник позивача також надав додаткову угоду від 23 липня 2024 року № 2 до договору про надання правової допомоги № 2602/24-1 від 26 лютого 2024 року, згідно з пунктом 3 якої розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги клієнту під час розгляду справи в суді першої інстанції (Малиновський районний суд м. Одеси) становить фіксовану суму 6000 грн (а.с. 76).

Відповідно до акту про прийняття-передачу наданих послуг від 21 серпня 2024 року вартість послуг (розмір гонорару) адвоката за період з 23 липня 2024 року по 21 серпня 2024 року становить фіксовану суму та складає 6000 грн (пункт 2 Акту) (а.с. 74).

Адвокатом були надані наступні послуги (пункт 3 Акту):

- дві консультації адвоката по 60 хв., разом 120 хв.;

- складання та направлення заяви про забезпечення позову 30 хв.;

- складання та направлення позовної заяви про захист прав споживачів, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії 120 хв.;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву в електронному вигляді (роздрукування відзиву та наданих документів, вивчення та аналіз наданих документів, проведення математичного розрахунку) 120 хв.;

- складання та направлення відповіді на відзив 120 хв.;

- ознайомлення із запереченнями на відповідь на відзив (роздрукування заперечення, вивчення та аналіз) 30 хв.;

- підготовка та складання необхідних документів для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/11792/24 60 хв.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).

Частиною першою статті 246 ЦПК визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18).

Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 600/752/22-а (провадження № К/990/32725/23)).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача до позовної заяви не надав попередній розрахунок витрат, які понесла і які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, однак в позовній заяві посилався на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України (щодо подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) (а.с. 6).

Рішення по суті заявлених позовних вимог, ухвалене 20 серпня 2024 року (а.с. 57).

21 серпня 2024 року (тобто, в межах строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України) представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 67-73). До заяви, на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу долучено договір про надання правової допомоги від 26 лютого 2024 року, додаткову угоду № 2 до договору від 23 липня 2024 та акт прийняття-передачу наданих послуг від 21 серпня 2024 року (а.с. 74-76).

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Одесагаз» на свою користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що поніс такі витрати, оскільки в матеріалах справа відсутні квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що заявником не виконано приписів ч. 1 ст. 134 ЦПК України, яка вказує, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України), як і не надано жодних доказів передачі грошових коштів за надані послуги з метою оцінки їх дійсності.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що п. 4.1 додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги передбачено, що правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, яка підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Акт прийняття-передачі наданих послуг і з детальним переліком наданих адвокатом робіт, в якому, зокрема, зазначений розмір вартості послуг адвоката згідно із зазначеним переліком виконаних робіт та кількістю витрачених ним робочих годин складений між адвокатом Гришком С.О. та позивачем ОСОБА_1 21 серпня 2024 року, тобто після ухвалення судом рішення у справі.

Аналіз змісту частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18).

Отже, неподання позивачем попереднього розміру витрат на правову допомогу у першій заяві по суті справи, само по собі не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні таких з урахуванням того, що про таке повідомлено в позові, а крім того, з урахуванням того, що вищезазначений Акт було сформовано лише після ухвалення рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не врахував, що докази, які підтверджують остаточний розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, не існували на час ухвалення рішення по суті, тому не могли бути подані представником позивача до закінчення судових дебатів у справі.

Якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, то вона може подати ці докази разом з відповідною заявою протягом п`яти днів після прийняття рішення по суті позовних вимог.

Оскільки представник позивача фактично до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (зазначивши про це в позовній заяві) та подав докази, які підтверджують такі витрати, протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, як це визначено частиною восьмою статті 141 ЦПК, то суд першої інстанції неправильно залишив заяву про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

До подібних висновків дійшов Верховних Суд у постанові від 05 серпня 2025 року, у справі № 359/9012/23.

Що стосується висновку суду про відсутність доказів факту оплати наданої правової допомоги в пред`явленому до стягнення розмірі, то таке не ґрунтується на вимогах ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої відшкодуванню підлягають витрати, які сторона не лише сплатила, а й має сплатити у зв`язку із розглядом справи.

Щодо наданого відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та відмову в їх стягненні колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Заперечуючи проти задоволення заяви позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, АТ «Одесагаз» зазначало, що витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн не відповідають критерію необхідності, виправданості, не є співмірними зі складністю даної справи (ціна позову у даній справі та обставини справи неспіврозмірні з понесеними витратами на правничу допомогу у розмірі 6000 грн).

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи, а саме Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 21 серпня 2024 року, вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги (пункт 3 Акту):

- дві консультації адвоката по 60 хв., разом 120 хв.;

- складання та направлення заяви про забезпечення позову 30 хв.;

- складання та направлення позовної заяви про захист прав споживачів, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії 120 хв.;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву в електронному вигляді (роздрукування відзиву та наданих документів, вивчення та аналіз наданих документів, проведення математичного розрахунку) 120 хв.;

- складання та направлення відповіді на відзив 120 хв.;

- ознайомлення із запереченнями на відповідь на відзив (роздрукування заперечення, вивчення та аналіз) 30 хв.;

- підготовка та складання необхідних документів для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/11792/24 60 хв.

Колегія суддів вважає, що детальний опис виконаних адвокатом робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом, підтверджує відповідність критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, а тому заявлені відповідачем доводи щодо завищення розміру таких витрат та необхідності їх зменшення з підстав неспівмірності не обґрунтовані і є власною оцінкою таких витрат.

Тому, враховуючи додані до заяви докази, що підтверджують розмір понесених витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн, а також, відхиляючи доводи АТ «Одесагаз», викладені у заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги щодо не співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, витраченим адвокатом часом на певні процесуальні дії, як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд вважає можливим стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Гришка Сергія Олександровича задовольнити.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року в оскаржуваній частині щодо заяви ОСОБА_1 в особі свого представника Гришка Сергія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 в особі свого представника Гришка Сергія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 30 вересня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко