Дата документу 26.09.2025Справа № 554/528/25
Провадження № 2-др/554/68/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Савченко Л.І.
при секретарі Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву представника позивача Нестеренко Наталії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-
В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави знаходиться вказана цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволено.

Представник позивача Нестеренко Н.М. надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 у розмірі 20 000 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом вказаної справи понесено витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Про надання доказів їх понесення протягом п`яти днів з дня проголошення рішення було зроблено заяву до закінчення судових дебатів. Понесені витрати підтверджуються Договором, квитанцією, поданими разом з позовом, а також детальним описом робіт та наданих послуг, актом виконаних робіт. Таким чином, сума понесених витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 20 000 грн.

Від представника відповідача Кузьміної В. до суду надійшли заперечення на заяву, в яких вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не є безпосереднім розпорядником коштів, а кошти на утримання використовуються в межах затвердженого кошторису видатків та плану асигнувань. Можливості виділення додаткових коштів на професійну правничу допомогу немає. Вважає, що справа є незначної складності, а тому оцінка витрат є необґрунтованою, перевищеною та безпідставною. Прохала у задоволенні заяви відмовити.

Від представника позивача Нестеренко Н.М. до суду надійшла заява про розгляд заяви без її участі та без участі позивача.

Представник відповідача Кузьміна В. прохала розглядати справу за наявними запереченнями ГУ ПФУ в Полтавській області.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.5 ст. 134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем виконані вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України, оскільки у позові вказано, що судові витрати на професійну правничу допомогу складають 20 000 грн.

Крім того, представник позивача виконав вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, а також зробив про це відповідну заяву у судовому засіданні до судових дебатів.

Так, представником позивача подано Договір № 03/11/24НА про надання правничої допомоги від 18.11.2024 року, в якому, зокрема, у п.3.3 вказано, що розмір гонорару становить 20 000 грн., квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 27 від 20.11.2024 на суму 20 000 грн., Акт наданих послуг від 05.09.2025 року на суму 20 000 грн., Детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом Нестеренко Н.М. до Договору № 03/11/24НА про надання правничої допомоги від 18.11.2024 року (а.с.30-34, 119).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»).

Разом з тим, щодо доведеності співмірності обсягу наданих послуг із складністю справи та їх необхідності, то суд зазначає, що справа не є складною, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не був значним, в Договорі не вказано вартість кожної з послуг адвоката, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу до 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Нестеренко Наталії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І.Савченко