головуючий у суді І інстанції Білоцька Л.В.
провадження № 22-ц/824/3113/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_1 , у якому просило:

стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн,

стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 157 939 грн 60 коп.

Позов обгрунтовано тим, що 17 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» укладений договір страхування наземного транспорту № 97/21-Т/Ц5, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , його складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

28 жовтня 2021 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 .

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 03 грудня 2021 року у справі № 370/2652/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто у порушення ПДР, що призвело до настання ДТП 28 жовтня 2021 року.

У зв`язку з настанням ДТП, згідно з рахунком № ЕСеС-0023195 від 19 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту т/з марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 602 717 грн 32 коп., що перевищує 70 % дійсної вартості автомобіля на момент укладання договору і згідно з п. 31.5 договору є конструктивною загибеллю. Відповідно до п. 27.8 договору сума страхового відшкодування у такому випадку дорівнює розміру вартості т/з на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми за вирахуванням вартості залишків т/з та безумовної франшизи.

Ринкова вартість т/з становить 632 568 грн, розмір придатних залишків - 313 000 грн, розмір франшизи - 31 628 грн 40 коп. Тобто, загальна сума страхової виплати склала 287 939 грн 60 коп.

У зв`язку із цим ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 287 939 грн 60 коп. 17 квітня 2023 року.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 було застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № 203906792, за яким ліміт відповідальності складає 130 000 грн, франшиза - 0 грн.

Тому, позивач вважає, що він набув право зворотної вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта» на суму 130 000 грн.

Окрім цього позивач вважає, що він набув права вимоги до ОСОБА_1 у частині стягнення різниці між розміром шкоди (287 939 грн 60 коп.) та страховою виплатою (130 000 грн), що становить 157 939 грн 60 коп.

Позивач вказує, що він звернувся з вимогою про здійснення виплати до ПАТ «НАСК «Оранта», проте отримав відмову через пропуск річного строку на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Проте, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки такий строк було пропущено з поважних причин, ураховуючи, що право вимоги позивач набув лише 17 квітня 2023 року.

Окрім цього, позивач посилався, що ОСОБА_1 також не здійснено виплату у добровільному порядку, у зв`язку із чим позивач звернувся за захистом свого права до суду.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 157 939 грн 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 369 грн 08 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач, який у порядку суброгації замінила потерпілу особу у правовідносинах з відшкодування шкоди, звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з пропуском річного строку для звернення з заявою про виплату страхового відшкодування та не надав докази пропуску цього троку з причин, що від нього не залежали.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме:

стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 130 000 грн страхового відшкодування;

в частині позовних вимог до ОСОБА_1 рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року залишити без змін;

вирішити питання розподілу судових витрат у розмірі сплаченого судового збору 4 319 грн 10 коп. за подання позовної заяви та 6 478 грн 64 коп. за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивач не є безпосередньо потерпілою особою, а лише страховик, який отримав право вимоги в порядку суброгації, сплативши страхове відшкодування на підставі і на умові договору майнового страхування потерпілій особі.

Посилається на те, що затримка у виплаті страхового відшкодування за договором майнового страхування сталася не з незалежних від сторін причин, причиною стало бажання страхувальника здійснювати відновлювальний ремонт незважаючи, що по розрахункам відповідно умов договору пошкодження автомобіля відносяться до страхового випадку - конструктивна загибель. Таким чином, коли потерпіла особа знайшла відповідні запасні частини і СТО, яке буде здійснювати відновлювальний ремонт пошкоджено автомобіля, СП «Оптіма-Фарм ЛТД» надало до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву про напрямок виплати страхового відшкодування.

Така заява була подана лише 14 квітня 2023 року, що унеможливлювало здійснення виплати страхового відшкодування з боку позивача в межах річного строку від ДТП.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що навіть якщо враховувати, що річний строк на звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування було пропущено, як вважає відповідач, то цей строк пропущено через незалежні від позивача причини.

Вказує, що позивач будучи добросовісним користувачем своїх прав та обов`язків одразу після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування направив вимогу в порядку суброгації на адресу ПАТ «НАСК «Оранта».

Наголошує, що пропуск річного строку пропущено через незалежні від позивача причини.

Крім того апелянт зазначає, що у випадку пропуску строку подачі заяви страховій компанії про виплату страхового відшкодування, що стало підставою для відмови у виплаті, то потерпілий має право захистити своє право в межах строків позовної давності в суді.

Однак вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач ухвалив рішення про виплату страхового відшкодування лише у квітні 2023 року з власної ініціативи:

Посилається на те, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» неодноразово наголошувало, що виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі умов договору страхування, та на підставі заяви страхувальника.

Враховуючи те, що страхувальник не погоджувався з розрахунками страховика та визнання страхову подію - повна загибель, намагався віднайти СТО і запчастини з метою саме відновлення пошкодженого транспортною засобу. І лише на підставі заяви про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мало можливість здійснити виплату.

Наголошує, що до позивача право вимоги (суброгації) перейшло виключно після здійснення страхового відшкодування, а пропущення річного строку звернення до ПАТ «НАСК «Оранта» було зумовлено від причин не залежних від позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 157 939 грн 60 коп. та витрат по сплаті судового збору та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, позивачем визначено вартість майна за зобов`язуючою пропозицією у розмірі 313 000 грн без надання доказів, що саме у такому розмірі майно було пошкоджено.

У матеріалах позовної заяви відсутній перелік реалізованого майна (придатних залишків).

Вказує, що до позовної заяви позивачем додано копію рахунку № ЕСеС-0023195 від 19 листопада 2021 року ТОВ «ВІДІ ЕЛЕГАНС» в якому зазначено перелік товару, який було замінено у пошкодженому транспортному засобі.

Зазначає, що з наданим суду рахунком оплати по відновленню пошкодженого транспортного засобу відповідач категорично не згоден та звертає увагу апеляційного суду на те, що в посиланнях на перелік товару, який було замінено, двічі враховано позиції пошкоджених агрегатів, а саме позиції:

- № 16 та № 36 містять подвійне зазначення наступного товару: МЕХ КП - ГЛАВИ ПЕРЕДАЧА НОВАЯ шт. 1 - 40 726,82; 40 726,82; 40 726,82;

- №14 та № 67 містять подвійне зазначення наступного товару: КОМПЛ. СОПЛА ЗЛ. ВЕНТИЛЯТОРА шт. 1 - 22 127,46; 22 127,46; 22 127,46, що в загальній кількості свідчить про внесення до рахунку кожної одиниці товару подвійно, загальною вартістю 62 854 грн 28 коп.

На думку скаржника, вказане призвело до неправомірного завищення та відповідно безпідставного відшкодування страхувальнику коштів у визначеному ним розмірі та відповідно неправомірного стягнення судом страхової виплати у розмірі 157 939 грн 60 коп.

Апелянт вказує, що ним до суду першої інстанції подавалось клопотання про витребування додаткових доказів, а саме: у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» інформацію чи здійснювався після огляду представниками позивача пошкодженого транспортного засобу, огляд відповідним експертом і чи складався висновок експерта (спеціаліста) авто-технічного дослідження транспортного засобу «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1 , на замовлення страхової компанія для визначення обсягу пошкоджень, що були спричинені транспортному засобу саме внаслідок ДТП за участю ОСОБА_1 та за наявності від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» належним чином посвідчену копію висновку експерта (спеціаліста) авто-технічного дослідження транспортного засобу «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, вказані докази надані не були.

Посилається на те, що на момент звернення позивача до суду, транспортний засіб був повністю відновлений, що позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на доведення перед судом невідповідності розміру виплаченого страхового відшкодування, оскільки позивачем на підтвердження розміру страхового відшкодування було долучено виключно складений директором департаменту врегулювання збитків розрахунок страхового відшкодування.

Апелянт вказує, що вважає такий розрахунок та здійснене на його підставі відшкодування неналежним доказом розміру спричинених збитків.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не оспорював конструктивну загибель транспортного засобу та вартість непошкодженого транспортного засобу до ДТП, та вартість залишку та франшизи.

Зазначає, що вказане не відповідає обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 звертав увагу суду першої інстанції, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування без врахування вимог статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем було на власний розсуд прийнято рішення про реалізацію придатних залишків, без врахування вимог статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За таких обставин, на думку скаржника, позивач не набув право на отримання відшкодування сплаченої ним страхової виплати без передачі страхувальником транспортного засобу страховику.

Посилається на те, що вказане призвело до неправомірного збагачення страхувальника у вигляді сплаченого страхового відшкодування та залишеного за ним та не переданого страховику транспортного засобу і відповідно на ОСОБА_1 страховиком покладено надмірний тягар матеріальної відповідальності.

Від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому воно просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що визнання причин поважності пропуску річного строку повинно розглядатися в контексті здійснення потерпілим розумних заходів протягом року щодо отримання страхового відшкодування. Невчинення позивачем жодного заходу, жодної дії, відповідно до 33-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна розглядатися судом як недобросовісність потерпілої особи, а тому відмова позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстав пропуску річного строку подання заяви є законною.

Від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому воно просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що представник ОСОБА_1 помилково керується нормами спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посилаючись на п. 33.3 Закону, так як він регулює правовідносини між потерпілою особою і Страховиком по полісу цивільної відповідальності.

Указана ДТП врегульовувалася на підставі норм договору майнового страхування наземних транспортних засобів і жодного обов`язку щодо виклику осіб при визначенні вартості матеріального збитку чинним законодавством не передбачено. Крім того, навіть Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року та зареєстрованої в Мінюсті України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (далі - Методика) передбачає лише право оцінювача (за потребою) викликати зацікавлених осіб.

Крім того, варто зауважити, що на огляд пошкодженого ТЗ було запрошено представника ПАТ «НАСК «Оранта».

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнало цю ДТП як страховий випадок - Повна загибель, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту відповідно рахунку № ЕСеС-0023195 від 1 листопада 2021 року становила 602 717, грн. 32 коп., що перевищує 70 % дійсної вартості автомобіля 632 568 грн і згідно з п. 31.5 договору є конструктивною загибеллю.

Рахунок № ЕСеС-0023195 від 19 листопада 2021 року не було прийнято в основу розрахунку страхового відшкодування. Він слугував як підстава для розрахунку страхового випадку - повна загибель, як доказ того, що вартість відновлювального ремонту більша ніж 70 % ринкової вартості транспортного засобу на момент ДТП.

70 % вартості автомобіля становить 442 797 грн 60 грн. (632 568*70 %). Тобто, навіть враховуючи технічну помилку СТО щодо дубляжу двох запчастин на загальну суму 62 854 грн 28 коп. (40 726 грн 82 коп. + 22 127 грн 46 коп.) вартість відновлювального ремонту все одно перевищує 70 % вартості пошкодженого автомобіля. Розмір страхового відшкодування був би не змінним, помилка у рахунку жодним чином не вплинула на розрахунок відповідно умов договору.

Таким чином, розмір страхового відшкодування було здійснено на підставі пункту 27.8 договору сума страхового відшкодування в такому випадку дорівнює розміру вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи.

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - адвокат Сакун А.О. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги позивача.

Від представника ПАТ «НАСК «Оранта» - Негрич С.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» укладений договір страхування наземного транспорту № 97/21-Т/Ц5, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , його складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 7-19).

28 жовтня 2021 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1

28 жовтня 2021 року представник СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с. 21).

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 03 грудня 2021 року у справі № 370/2652/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 24).

Згідно з рахунком № ЕСеС-0023195 від 19 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 602 717 грн 32 коп. (а.с. 25-26), що перевищує 70 % дійсної вартості автомобіля на момент укладання договору і згідно з п.31.5 договору є конструктивною загибеллю.

Відповідно до п. 27.8 Договору сума страхового відшкодування у такому випадку дорівнює розміру вартості т/з на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми за вирахуванням вартості залишків т/з та безумовної франшизи.

Вартість придатних залишків т/з становила 313 000 грн, що підтверджується інформацією з порталу «Audatex» (а.с. 27-28). Ринкова вартість, яка зазначена у заяві-анкеті на страхування, становила 632 568 грн. Безумовна франшиза складала 5 %, що дорівнює 31 628 грн 40 коп.

Позивачем здійснено розрахунок страхової виплати: ринкова вартість (632 568 грн.) - вартість придатних залишків т/з (313 000 грн.) - безумовну франшизу (31 628 грн 40 коп.) = 287 939 грн 60 коп. (а.с. 29).

30 листопада 2021 року СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» надіслано до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» лист, відповідно до якого останнє не погодилося з класифікацією випадку як «повна загибель т/з» і мало намір повністю відновити т/з (а.с. 105).

17 квітня 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складено страховий акт № 006.01369823-1 згідно з яким розмір страхової виплати становить 287 939 грн 60 коп. (а.с. 30-31).

17 квітня 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснено виплату на корить ТОВ ЦВІДІ Кузовий Сервіс» коштів у розмірі 287 391 грн 70 коп. та 547 грн 90 коп., що підтверджується платіжними інструкціями № 18619190 та № 18619260 (а.с. 32, 33).

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 було застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом № 203906792, за яким ліміт відповідальності становить 130 000 грн., франшиза - 0 грн.

20 вересня 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було надіслано на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» претензію на суму 287 939 грн 60 коп. (а.с. 35).

Листом від 25 вересня 2023 року № 09-02-20/7285 ПАТ «НАСК «Оранта» повідомило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відмову у здійсненні виплати, оскільки позивачем було пропущено річний строк на подання заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 36).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до частин 2, 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» з пропуском річного строку для звернення з заявою про виплату страхового відшкодування та не надав докази пропуску цього троку з причин, що від нього не залежали.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася 28 жовтня 2021 року та того ж дня представник СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 03 грудня 2021 року, яка набрала законної сили 15 грудня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Страховий акт № 006.01369823-1, яким визначено розмір страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» затверджено 17 квітня 2023 року.

Таким чином рішення про виплату страхового відшкодування позивачем ухвалено через 18 місяців після настання ДТП.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що річний строк, визначений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пропущений з поважних причин, які не залежали від позивача, а саме: у зв`язку із тим, що страхувальник виявив бажання здійснювати відновлювальний ремонт незважаючи на те, що пошкодження автомобіля відносяться до страхового випадку - конструктивна загибель.

У зв`язку з цим, СП «Оптіма-Фарм ЛТД» надало до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву про напрямок виплати страхового відшкодування після того як були знайдені відповідні запасні частини і СТО для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

У справі № 760/15471/15-ц Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року висловила правову позицію про те, що в разі якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії), винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі в судовому порядку.

Разом із цим, будь-яких відомостей про те, що рішення про виплату страхового відшкодування позивачем було ухвалено лише у квітні 2023 року з незалежних від нього причин або у зв`язку з існуванням об`єктивних підстав, позивна заява не містить.

Саме лише посилання позивача на те, що страхувальник виявив бажання здійснювати відновлювальний ремонт не свідчить про те, що строк пропущено через незалежні від позивача причини та ним здійснювалися розумні заходи для отримання відшкодування страхової виплати.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, ухвалюючи рішення про виплату страхового відшкодування лише у квітні 2023 року позивач об`єктивно усвідомлював, що він у майбутньому буде звертатися до відповідача-1 із заявою про відшкодування частини понесених витрат, а тому, за таких обставин, позивач усвідомлював усі можливі наслідки виплати страхового відшкодування лише у квітні 2023 року та, як наслідок, пропуск річного строку звернення із заявою до відповідача-1.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача на обставини пропуску строку через набуття ним права вимоги лише у квітні 2023 року не поважними та такими, які могли бути усунуті позивачем.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на неправомірне завищення та безпідставне відшкодування страхувальнику коштів у визначеному ним розмірі та відповідно неправомірного стягнення судом страхової виплати у розмірі 157 939 грн 60 коп. у зв`язку з тим, що в переліку товарів, які були замінені, двічі враховано позиції пошкоджених агрегатів, а саме позиції:

- № 16 та № 36 містять подвійне зазначення наступного товару: МЕХ КП - ГЛАВИ ПЕРЕДАЧА НОВАЯ шт. 1 - 40 726,82; 40 726,82; 40 726,82;

- №14 та № 67 містять подвійне зазначення наступного товару: КОМПЛ. СОПЛА ЗЛ. ВЕНТИЛЯТОРА шт. 1 - 22 127,46; 22 127,46; 22 127,46, що в загальній кількості свідчить про внесення до рахунку кожної одиниці товару подвійно, загальною вартістю 62 854 грн 28 коп.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнало повну загибель, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту перевищувало 70 % дійсної вартості автомобіля.

Відповідно до рахунку № ЕСеС-0023195 від 19 листопада 2021 року загальна вартість деталей та робіт становить 602 717 грн 32 коп.

Згідно з пунктом 27.8 договору страхування сума страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу дорівнює розміру вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь потерпілої особи 287 939 грн 60 коп.

Таким чином указаний рахунок, у кому помилково дублюються нараховані витрати для ремонту автомобіля, не вплинув на розмір страхової виплати, а лише підтвердив, що вартість ремонту за цим розрахунком перевищує 70 % дійсної вартості автомобіля.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаються на те, що ним до суду першої інстанції подавалось клопотання про витребування додаткових доказів, але такі докази надані не були.

Однак ОСОБА_1 не заявлене клопотання до апеляційного суду про витребування додаткових доказів.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення, то судовий збір за подання апеляційних скарг не відшкодовується та покладається на осіб, які подали апеляційні скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29 вересня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська