Справа № 346/1847/25
Провадження № 22-ц/4808/1417/25
Головуючий у 1 інстанції Матолич В.В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» адвоката Макух Аліни Василівни на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2025 року у складі судді Матолич В. В., ухвалене у м. Надвірна Івано-Франківської області, повний текст якого складено 23 липня 2025 року, у справі за позовом ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулося до відповідача ОСОБА_1 із позовом до суду про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 28 березня 2023 року було укладено договір про надання юридичних (правових) послуг № 2023/03/003441. Аналогічні договори були укладені з відповідачем, як представником неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за № 2023/03/003442 та № 2023/03/003443. За умовами зазначених договорів позивач зобов`язався надавати відповідачу юридичні послуги з метою отримання відшкодування, а саме заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, яка відбулась 18 березня 2023 року.

На виконання умов договору позивач зібрав необхідні документи для виплати страхового відшкодування та подав заяву в АТ «СГ «ТАС» щодо виплати страхового відшкодування. 04 березня 2025 року страховик повідомив, що у справі ОСОБА_1 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 320 000 грн., кошти виплачено у межах виконавчого провадження № 77365419. Позивачу стало відомо, що відповідач подав цивільний позов в межах кримінального провадження № 346/4669/23 до страховика і при цьому не повідомив позивача. Договором визначено, що сума гонорару, яка підлягає сплаті позивачу у випадку отримання відповідачем страхового відшкодування становить 25% від суми, а саме 80 000 грн. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати передбачений договором гонорар, ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 80 000 грн. боргу, а також судові витрати у справі.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 21 липня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду представник ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» адвокат Макух А. В., посилаючись на його необґрунтованість, а також на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами договір про надання юридичних послуг є договором приєднання, оскільки він не є заповненим формуляром договору. Вказує, що перед підписанням договору відповідачу було надано первинну консультацію та договір для ознайомлення. При цьому, від відповідача не надходило пропозицій щодо зміни умов договору, сума гонорару, зазначена у п. 6.2 Договору не є встановленою в односторонньому порядку позивачем, а визначена за результатом домовленості сторін, що виключається при підписанні договору приєднання. Крім того, представник скаржника зауважує, що між сторонами підписано лише договір про надання юридичних (правничих) послуг та не підписано жодних умов чи правил приєднання.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось й те, що предметом укладеного між сторонами договору є конкретно визначена між сторонами подія, а саме ДТП, яка мала місце 18 березня 2023 року, що не є характерно для договорів приєднання.

Не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції про те, що відповідач в момент підписання договору був юридично необізнаним та підписав договір під впливом тяжких обставин, оскільки з моменту підписання договору відповідач не звертався до суду з позовом про визнання договору недійсним.

Представник позивача вказує, що позивач виконав свій обов`язок щодо слідкування за процесом отримання відшкодування, оскільки подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування з повним пакетом документів, однак реалізовуючи своє право на зупинення розгляду справи до моменту отримання кінцевого рішення у кримінальній справі страховик зупинив розгляд страхової справи, оскільки не було вироку у кримінальній справі. При цьому, зауважує, що ризиків не отримати страхове відшкодування не було, оскільки загибла була пасажиркою автомобіля, що означає безвинну відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу.

Також представник скаржника зазначає, що недосягнення умов договору було спричинено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача та порушення ним умов договору.

Не погоджується представник ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» також і з висновком суду першої інстанції про те, що п. 9.6 укладеного між сторонами договору є несправедливим, оскільки зазначений пункт встановлює обов`язок замовника повідомити виконавця про укладення договору з адвокатом для того, щоб виконавець зміг за вказаних обставин виконати умови договору та не спрямований на уникнення виконавцем від виконання покладених на нього договором зобов`язань.

Судом не надано оцінки тому, чи відповідає поведінка відповідача засадам добросовісності, послідовності та передбачуваності, а також чи не суперечать його дії його попередній поведінці з огляду на досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов договору на момент його укладення, у тому числі щодо терміну дії договору, розміру гонорару, за умови, що позивач розумно покладався на виконання відповідачем умов договору.

Відповідач ОСОБА_1 правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» не скористався, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляв. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи та ціну позову, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ТОВ» Юридична компанія «Відшкодування адвоката Макух А. В. необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» про стягнення боргу, суд першої інстанції прийшов до висновків, що позивач не вжив достатніх заходів для забезпечення належного представництва інтересів відповідача у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також не забезпечив подання цивільного позову в інтересах відповідача, а просто очікував на перерахування страхової виплати на підставі заяви, що змусило відповідача самостійно звернутися за захистом своїх прав до адвоката, а тому відповідно до п. 6.1 у відповідача відсутній обов`язок сплачувати гонорар на підставі договору, оскільки позивач не забезпечив «досягнення предмета договору». Також суд першої інстанції вважав умову п. 9.6 договору несправедливою, оскільки даний пункт договору фактично встановлює обов`язок відповідача виконати всі зобов`язання, навіть якщо позивач не виконає своїх.

З цими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2023 року між сторонами було укладено договір про надання юридичних (правничих) послуг № 2023/03/003441, предметом якого було надання позивачем юридичних послуг з метою отримання відшкодування заподіяної відповідачу майнової та моральної шкоди, внаслідок ДТП, яка відбулася 18 березня 2023 року (а.с. 6-10).

Аналогічні договори були укладені з відповідачем, як представником неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за № 2023/03/003442 та № 2023/03/003443 відповідно (а.с. 11-20).

Відповідно до п. 6.2 цього договору, розмір гонорару позивача становить суму коштів, що дорівнює 25% (ут.ч. ПДВ) від суми відшкодування перерахованого в інтересах відповідача на банківські рахунки та/або отриманого готівкою, у зв`язку з подією ДТП (у тому числі, в інтересах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), незалежно від того, чи безпосереднім отримувачем такого страхового відшкодування є відповідач чи позивач чи треті особи за дорученням відповідача.

03 квітня 2023 року на виконання укладених між сторонами договорів ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 та його неповнолітніх дітей надіслало заяву про виплату страхового відшкодування в АТ «СГ «ТАС», до якої долучили документи, необхідні для здійснення страхової виплати. В подальшому 14 квітня 2023 року до раніше поданих документів долучили також довідку по втраті годувальника; 04 травня 2023 року долучили заповнений фінмоніторинг, 27 вересня 2023 року долучили копію обвинувального акту, а 25 лютого 2025 року копію вироку суду (а.с. 22-23).

Передумовою укладення вказаних договорів між сторонами стала ДТП, яка відбулась 18 березня 2023 року та в результаті якої загинула дружина відповідача ОСОБА_4 . За наслідками ДТП 18 березня 2023 року було внесено відомості в ЄРДР про кримінальне провадження №0000149.

Також встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року у справі № 346/4669/23 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 до АТ «Страхова група «ТАС» та ТДВ «Коломийське автотранспортне підприємство» задоволено частково. Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 317 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 80 400грн.; з ТДВ «Коломийське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_1 - моральну шкоду в розмірі 219 600 грн., франшизу в розмірі 3 000 грн. Представником відповідача під час розгляду справи був адвокат Клюба П. Р. АТ «СГ «ТАС» було цивільним відповідачем та у ході розгляду справи позов не визнавало у повному обсязі (а.с. 43-61).

Відповідно до копії вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року в частині цивільного позову відповідача залишено без змін (а.с. 62-77).

Також судом встановлено, що на підставі вищезазначеного вироку Коломийським міськрайонним судом 03лютого 2025 року було видано виконавчий лист № 346/4669/23 про стягнення з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої ОСОБА_4 у розмірі 317 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 80 400 грн. (а.с. 122).

Постановами головного державного виконавця Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 березня 2025 року відкрито виконавче провадження № 77365419, а від 06 березня 2025 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду (а.с. 142, 146).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша та друга статті 638 ЦК України).

Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 903 ЦК України у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У справі, що переглядається встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання позивачем відповідачу юридичних послуг з метою отримання відшкодування, а саме заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, яка відбулась 18 березня 2023 року.

Відповідно до п. 6.2 укладеного між сторонами договору сторони погодили розмір гонорару позивача, а саме 25% (у т.ч. ПДВ) від суми відшкодування перерахованого в інтересах відповідача на банківські рахунки та/або отриманого готівкою, у зв`язку з подією ДТП (у тому числі, в інтересах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), незалежно від того, чи безпосереднім отримувачем такого страхового відшкодування є відповідач, чи позивач, чи треті особи за дорученням відповідача.

Пунктом 3.4. вказаного Договору передбачено обов`язок відповідача оплатити визначений сторонами гонорар протягом п`яти банківських днів з дня отримання відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується і жодною із сторін спору не заперечується, що на виконання умов договору позивач отримав від відповідача пакет документів для отримання страхового відшкодування в позасудовому порядку. З цією метою, 03 квітня 2023 року позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 80 400 грн. Із змісту даної заяви вбачається, що виплату відшкодування позивач просив здійснити на розрахункові рахунки ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» для подальшого його переказу потерпілому (а.с. 22-23). Відомостей про те, що вказані кошти за поданою заявою були виплачені позивачу в матеріалах справи немає.

Водночас, колегія суддів зауважує, що виплата відповідачу ОСОБА_1 відшкодування шкоди, завданої смертю дружини, була здійснена АТ «СГ «ТАС» у зв`язку з примусовим виконанням вироку Коломийського міськрайонного суду від 20 серпня 2024 року, яким поданий ОСОБА_1 цивільний позов було задоволено частково (а.с. 43-61).

При цьому слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази тому, що ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» представляло інтереси відповідача ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні, хоча таке право позивача було передбачене п. 4.10 та 6.3 зазначеного вище договору.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не вжив достатніх заходів для одержання відповідачем страхового відшкодування. Таке відшкодування отримано відповідачем внаслідок задоволення цивільного позову в кримінальному провадженні та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» жодних дій (складання позовної заяви, представлення інтересів) для цього не вчинило, а тому відповідно до п. 6.1 у відповідача відсутній обов`язок сплачувати гонорар на підставі договору, оскільки позивач не забезпечив «досягнення предмета договору».

Аргументи апеляційної скарги є аналогічними доводам позивача, які були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» адвоката Макух Аліни Василівни залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2025 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта