Справа № 645/7701/24
Провадження № 2/645/983/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №645/7701/24 за позовом:

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в якому просив суд:

- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виключити відомості про громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- внести відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, до актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- внести зміни у графу «Прізвище» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказати « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 »;

- внести зміни в графу «По батькові» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказати « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у серпні 2022 року він познайомився з ОСОБА_2 , у них виникли близькі стосунки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина - ОСОБА_5 . На час зачаття та народження дитини і до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , який був зареєстрований 17.03.2018 року у Харківському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 642. Згідно з результатом дослідження медичної лабораторії медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» за № 41786 від 27.02.2024 року ймовірність батьківства позивача щодо дитини становить 99,999993%. Медичне дослідження проводилось до державної реєстрації народження дитини, тому ім`я учасника дослідження - дитини вказано як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач наголосив, що реєстрацію народження дитини вони здійснили 24 вересня 2024 року в Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1417. Батьком дитини при реєстрації народження був записаний відповідач ОСОБА_4 , як чоловік матері дитини. Позивач стверджував, що після народження він завжди сприймав ОСОБА_11, як свого сина, зустрічав відповідачку з пологового будинку, надавав їм моральну і матеріальну підтримку, опікувався дитиною. Разом з матір`ю дитини ОСОБА_2 вони винаймали квартиру для спільного проживання. З метою реалізації своїх батьківських прав та обов`язків позивач звернувся з вказаною позовною заявою до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінив свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду.

18.08.2025 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи за № СЕ-19/121-25/15505-БД від 12.08.2025 року, зі змісту якого вбачається, що 24.07.2025 року та 31.07.2025 року для відбору порівняльних зразків до експертної установи з`явилися гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Громадянка ОСОБА_2 не з`явилася. Станом на 12.08.2025 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не надходили. У зв`язку з наведеним та на підставі статті 72 ЦПК України експертна установа повідомила про неможливість проведення експертизи та матеріали справи були повернуті на адресу суду.

Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 10.09.2025 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 03.10.2025 року закрито підготовче засідання по справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Рух справи висвітлений у відповідних ухвалах суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат Маюрнікова В.Н. у судовому засіданні повідомила суду, що позивач 06.09.2025 року мобілізований до лав Збройних сил України (далі - ЗСУ) тому він позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні особисто. Позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Крім того, просила застосувати положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю визнала позов, просила суд його задовольнити та пояснила суду, що вона у 2022 році познайомилася з ОСОБА_3 , через деякий час вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народився син ОСОБА_11 , проте оскільки вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , батьком дитини був зареєстрований саме відповідач ОСОБА_12 .. Відповідачка стверджувала, що з ОСОБА_4 вона не бачилася з 2021 року та останній не має жодного відношення до її сина ОСОБА_11 . Відповідачка наголосила, що вони з позивачем відразу після народження дитини зробили тест ДНК у приватній лабораторії, яким підтверджено батьківство позивача ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_11 . Також відповідачка пояснила, що не мала змоги з`явитися у визначені експертом дати до експертної установи з метою відібрання біологічного матеріалу для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної в межах цієї справи, оскільки вона має ще одну грудну дитину, яка також народилася у неї та позивача. Також відповідачка вважала недоцільним призначати повторно судову молекулярно-генетичну експертизу в межах цієї справи, оскільки позов вона визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи у cудове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача не наполягала на повторному призначенні судової молекулярно-генетичної експертизи у справі, посилаючись на те, що позивач через його мобілізацію не зможе з`явитися на виклик експерта на надати біологічні зразки для її проведення, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, допитавши свідка, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 народила дитину - сина ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 24.09.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.02.2025 року за № 3. Батьками дитини вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 24.09.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.09.2024 року за № 1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 17 березня 2018 року укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 642.

Згідно з відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр MEDUZAS від 16.12.2024 року, наданою на адвокатський запит № 20/16/12/2024 від 16.12.2024 року, у медичному центрі "Медузас" 27.09.2024 року укладено декларацію № 0001-7371-4010 з малолітньою особою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лікарем-педіатром ОСОБА_13 . До медичної установи супроводжують малолітню дитину ОСОБА_2 (мати), ОСОБА_14 (особа названа як бабуся), ОСОБА_3 (особа названа як тато).

До матеріалів справи позивачем долучено світлини, на яких зображений позивач ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_2 та малолітня дитина. За твердженням відповідачки ОСОБА_2 дитиною на фото є їхній спільний син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, у судовому засіданні досліджено відеозапис з нагоди святкування дня народження дитини, на якому зображені позивач ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_2 та малолітня дитина, яка за поясненнями відповідачки, наданими під час дослідження відеозапису, є їхнім спільним сином ОСОБА_11 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_3 , пояснила суду, що їй відомо, що її син з 2022 року зустрічався з відповідачкою ОСОБА_2 , вони винаймали житло та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_11 . Свідок наголосила, що оскільки відповідачка ОСОБА_2 з 2018 року формально перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , який до цього часу не розірвано, тому по-батькові дити за законом у свідоцтві про народження зазначено " ОСОБА_9 ". Також свідок пояснила, що її син відвідував відповідачку, коли вона перебувала у пологовому будинку, забирав її з дитиною додому після пологів, опікувався весь час дитиною до часу його мобілізації до лав ЗСУ. Також, зазначила, що нещодавно у них народився ще один син, батьком якого є також ОСОБА_3 ..

Крім того, позивачем в обґрунтування позову надана копія результату медичного дослідження Медико-генетичного центру "МАМА ПАПА" за № 41786 від 27.02.2024 року, а саме результату аналізу ДНК на батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого ймовірність батьківства складає 99,999993%.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що вони дійсно після народження їхнього сина ОСОБА_11 зробили у приватній лабораторії тест ДНК на батьківство ОСОБА_3 щодо їхнього сина ОСОБА_11 . При цьому зазначила, що у вказаному результаті за її вказівкою було вказано прізвище, ім`я та по-батькові дитини - ОСОБА_10 , оскільки на час проведення медичного дослідження дитина ще не була зареєстрована та, відповідно, ще не було видано свідоцтво про його народження.

Разом з чим, з приводу вказаного письмового доказу суд зазначає таке.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на те, що у наданій позивачем до суду копії результату дослідження № 41786 аналізу ДНК на батьківство від 27.02.2024 року вказано дані дитини - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд позбавлений можливості прийняти вказане дослідження в якості доказу в межах розгляду цієї справи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В ході судового розгляду цієї справи встановлено, що мати дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнала, що біологічним батьком ОСОБА_11 є саме позивач ОСОБА_3 ..

Крім того, відповідачка наголосила, що з відповідачем ОСОБА_4 вона не бачилася з 2021 року та жодних стосунків з останнім не підтримувала.

У пункті 10 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Вказані висновки також викладено у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21, від 20 вересня 2024 року у справі № 183/2690/21.

При цьому в якості доказів батьківства можуть розглядатися різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (див. постанову Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Як вже зазначалося судом, судова молекулярно-генетична експертиза у розглядуваній справі не проведена через неявку відповідачки у визначені експертом дати. У зв`язку із мобілізацією до лав ЗСУ позивача ОСОБА_3 останній позбавлений можливості з`явитися до експертної установи для відібрання біологічного матеріалу для проведення вказаної експертизи.

Представник позивача та відповідачка ОСОБА_2 , яка повністю визнала позов та просила його задовольнити, вважали за недоцільне повторне призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи через наведені обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти», заява № 62257/15, зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частинами1-3 статті 12, частинами 1-5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Національні органи влади, дозволяючи або відхиляючи позов про встановлення батьківства, користуються дискреційними повноваженнями, спрямованими на захист найкращих інтересів дитини та збалансування інтересів як дитини, так і передбачуваного біологічного батька, що не суперечить гарантіям, які містяться у статті 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Krisztian Barnabas Toth v. Hungary», № 48494/06, 12 лютого 2013 року, § 33).

Звертаючись до суду з позовом у цій справі позивач посилався на факт його спільного проживання з відповідачкою ОСОБА_2 , під час якого у них народився син ОСОБА_11 , що не заперечувалося відповідачкою ОСОБА_2 в ході судового розгляду цієї справи.

Досліджені в судовому засіданні: довідка директора ТОВ "Медузас" від 16.12.2024 року про те, що позивач ОСОБА_3 опікується здоров`ям свого сина ОСОБА_11 , зокрема, супроводжує його до лікаря-педіатра, а також спільні сімейні світлини, а також відеозапис святкування дня народження ОСОБА_11 , на яких зображені позивач ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_16 , а також з відповідачкою ОСОБА_2 , та з бабою дитини ОСОБА_14 , а також показання свідка ОСОБА_14 свідчать, що батьком дитини є саме позивач.

Таким чином, надаючи правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, які підтверджують факт батьківська ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині вимоги про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесень змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Зважаючи на те, що судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з урахуванням наведених норм, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_3 в частині виключення відомостей про громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внесення відомостей про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, до актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внесення змін у графу «Прізвище» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказання « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 »; та внесення зміни в графу «По батькові» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказання « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».

Витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем на підставі усної заяви сторони позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити відомості про громадянина Шахен ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, до актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни у графу «Прізвище» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказати « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ».

Внести зміни в графу «По батькові» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказати « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання (перебування), як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 ;

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання (перебування), як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_5 ;

третя особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , вул. Сумська, 61, м. Харків, 61058.

Повне рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Федорова