Справа № 373/1790/25
Провадження № 2/373/1051/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Герасько К.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 7850003 від 02.05.2024 в розмірі 38280,00 грн, понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7850003, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 11600,00 грн на строк 360 днів з дати його надання, з визначеною договором процентною ставкою.

27.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача на суму заборгованості 38280,00 грн за означеним кредитним договором.

Відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернула, в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 38280,00 грн, що складається із заборгованості за «тілом» кредиту в розмірі 11600,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 20880,00 грн, заборгованості за пенею в розмірі 5800,00 грн.

2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 30.06.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою судді від 28.07.2025 здійснено перехід у справі до розгляду з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 05.09.2025.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через підсистему «Електронний суд» подав заяву, в якій позовні вимоги просив задовільнити в повному обсязі та розглянути справу без його участі на підставі поданих письмових доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

3 Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

02.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7850003, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 11600,00 грн на строк 360 днів з дати його надання, з визначеною договором процентною ставкою 1,50 % в день (далі по тексту - кредитний договір).

Зі змісту листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.03.2025 вбачається, що 02.05.2024 на картку № НОМЕР_1 було перераховано кошти в сумі 11600,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 385206005, призначення платежу зарахування 11600,00 грн на картку № НОМЕР_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 38280,00 грн, що складається із заборгованості за «тілом» кредиту в розмірі 11600,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 20880,00 грн, заборгованості за пенею в розмірі 5800,00 грн.

Відповідно до умов кредитного договору, паспорта споживчого кредиту, відповідачу надано кредит в розмірі 11600,00 грн на строк 360 днів з дати його надання, з процентною ставкою - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,50 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.

За змістом додатку № 1 кредитного договору реальна річна процентна ставка за кредитом становить 8564,92 %. Загальна вартість кредиту становить 73979,00 грн.

Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами договору та погодилася на їх виконання.

27.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача на суму заборгованості 38280,00 грн за означеним кредитним договором.

Відповідно до розділу ІІІ «Порядок розрахунків» загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, який складається та підписується в день укладення даного договору.

Згідно з п. 3.3 за даним договором факторингу, ціна продажу за договором становить 1730342,08 грн. Відповідно до п. 3.4 договору фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3. цього договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта.

Копія платіжної інструкції № 10772 від 27.11.2024 підтверджує здійснену ТОВ «Діджи Фінанс» плату на користь ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 на суму 1730342,08 грн.

Електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом положення ст. 626 ЦК України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідач 02.05.2024 електронним цифровим підписом підписала кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, чим підтвердила укладення кредитного договору та погодилась на виконання його умови.

Відповідач отримала від ТОВ «Авентус Україна», яким відступлено в подальшому право вимоги позивачу на підставі договору факторингу, 02.05.2024 кредит у розмірі 11600,00 грн шляхом перерахування грошей на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення».

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 11600,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом у розмірі 20880,00 грн.

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 02.05.2024, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним.

Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 5800,00 грн слід відмовити.

4. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копія договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, додаткова угода № 7850003 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, акт 7850003 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М. та копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я Білецький Б.М.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «... що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, оскільки адвокатом був витрачений час лише на складання позовної заяви, безпосередньої участі в судових засіданнях він не брав, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.

Суд, задовольняючи позовні вимоги частково в розмірі 32480,00 грн (85% від 2422,40 грн), стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2059,00 грн пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 7850003 від 02.05.2024 у розмірі 32480,00 грн (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят гривень).

Відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за пенею у розмірі 5800,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2059,00 грн (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ