КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року місто Київ

справа №753/10741/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Колесника О.М., повний текст рішення складено 09 травня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності і ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» у розділі «Новини» за адресою у мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: фотографія під заголовком цієї публікації, на якій міститься його зображення, який немає жодного відношення до змісту статті;

зобов`язати ОСОБА_4 протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом надання власнику веб-сайта « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_3 для розміщення тексту спростування на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у розділі «Новини» наступного змісту: «Спростування. Я, журналіст ОСОБА_4 , повідомляю, що інформація, поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 у моїй статті, розміщеній на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_6 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині розміщення під заголовком фотографії на якій зображений ОСОБА_1 , який не має жодного відношення до змісту оприлюдненої статті»%;

зобов`язати ОСОБА_3 , протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом розміщення на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у розділі «Новини» під заголовком «Спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 » тексту спростування, наданого журналістом ОСОБА_4 , наступного змісту: «Спростування. Я, журналіст ОСОБА_4 , повідомляю, що інформація, поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 у моїй статті, розміщеній на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 вийшов із СІЗО - журналіст ОСОБА_4», є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині розміщення під заголовком фотографії на який зображений ОСОБА_1 , який не має жодного відношення до змісту оприлюдненої статті»;

визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_7 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» у розділі «Новини» за адресою у мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 , під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », а саме: фотографія під заголовком цієї публікації, на якій міститься зображення ОСОБА_1 , який немає жодного відношення до змісту статті;

зобов`язати ОСОБА_5 протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_7 на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 , під заголовком: «

ІНФОРМАЦІЯ_9 », шляхом надання власнику веб-сайта « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_3 для розміщення тексту спростування на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у розділі «Новини» наступного змісту: «Спростування. Я, журналіст ОСОБА_5 , повідомляю, що інформація, поширена ІНФОРМАЦІЯ_7 у моїй статті, розміщеній на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_8 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині розміщення під заголовком фотографії на який зображений ОСОБА_1 , який не має жодного відношення до змісту оприлюдненої статті»;

зобов`язати ОСОБА_3 протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_7 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 , під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », шляхом розміщення на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у розділі «Новини» під заголовком «Спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_1 » тексту спростування, наданого журналістом ОСОБА_5 , наступного змісту: «Спростування. Я, журналіст ОСОБА_5 , повідомляю, що інформація, поширена ІНФОРМАЦІЯ_7 у моїй статті, розміщеній на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_10 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині розміщення під заголовком фотографії на який зображений ОСОБА_1 , який не має жодного відношення до змісту оприлюдненої статті».

В обґрунтування вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет в розділі «Новини» на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 була оприлюднена публікація під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вказував, що 0 ІНФОРМАЦІЯ_11 в мережі Інтернет в розділі «Новини» на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 була оприлюднена публікація під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Автором вказаної статті зазначено ОСОБА_5 .

Зазначав, що зміст даних публікацій позивач не оскаржує. Разом з тим під заголовками обох публікацій розміщені фотографії, на яких він зображений, який ніколи не мав жодного відношення до департаменту держзакупівель ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 .

Посилався на те, що відповідно до звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження веб-сторінки у мережі інтернет від 05 червня 2024 року №179/2024-ЗВ вказану публікацію дійсно було оприлюднено 03 червня 2024 року на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5», кількість переглядів на фіксації становив 1 702 перегляди.

Вказував, що вказана інформація розміщена у відкритому доступі та є доступною для перегляду необмеженому колу осіб.

Вважає, що автор публікації та власник/головний редактор веб-сайту оприлюднили інформацію явно негативного, кримінального змісту, до якої штучно намагаються «прив`язати» ОСОБА_1 , чим принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

На обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що споживачі публікацій (сторонні спостерігачі) саме за наявності фотографії позивача під статтями, коментують ці публікації, прямо згадуючи прізвище ОСОБА_10 , або побічно згадують, маючи на увазі його зображення на фотографії, відповідно в даних статтях наявний елемент поширення недостовірної інформації щодо фізичної особи, тобто позивача.

Вважає, що на даний час ОСОБА_3 є головним редактором інтернет-порталу Цензор.НЕТ, отже він повинен відповідати за розміщення інформації на сайті, а саме фото позивача.

16 липня 2025року від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_12 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначав, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

29 липня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_13 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_5 о в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність віповідача ОСОБА_5 відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав не вірний спосіб захисту своїх цивільних прав.

Колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет в розділі «Новини» на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 була оприлюднена публікація під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій вказано, що колишній керівник закупівельного департаменту ІНФОРМАЦІЯ_6 Богдан ОСОБА_9, який підписував контракт на закупівлю яєць по 17 грн. за штуку, вийшов із СІЗО, де перебував під заставою в 40 млн. грн. Про це повідомляє у фейсбуці ОСОБА_15 , інформує Цензор.НЕТ. ОСОБА_16 посилається на джерела серед слухачів лекції, яку він читав для посадовців Апарату Головкомандувача ЗСУ, Генштабу і органів військового управління.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в мережі Інтернет в розділі «Новини» на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 була оприлюднена публікація під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », в якій зазначено, що Вищий антикорупційний суд (ВАКС) змінив запобіжний захід для колишнього директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 з цілодобового домашнього арешту на нічний. Таке рішення у справі про закупівлю неякісних бронежилетів слідчий суддя ВАКС ОСОБА_18 ухвалив 29 травня, повідомляє «Слово і діло». Автором вказаної статті зазначено ОСОБА_5 .

Відповідно до звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження веб-сторінки у мережі інтернет від 26 травня 2023 року №110/2023-ЗВ, складеного ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» вказану публікацію було оприлюднено 19 травня 2023 року на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5», кількість переглядів на фіксації становив 18 816 переглядів.

Згідно звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження веб-сторінки у мережі інтернет від 05 червня 2024 року №179/2024-ЗВ, складеного ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» вказану публікацію було оприлюднено 03 червня 2024 року на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_5», кількість переглядів на фіксації становив 1 702 перегляди.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що зміст даних публікацій він не оскаржує. Разом з тим під заголовками обох публікацій розміщені фотографії, на яких зображений він - ОСОБА_1 , який ніколи не мав жодного відношення до департаменту держзакупівель ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 . Посилався на те, що автор публікації та власник/головний редактор веб-сайту оприлюднили інформацію явно негативного, кримінального змісту, до якої штучно намагаються «прив`язати» ОСОБА_1 , чим принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ОСОБА_4 посилався на те, що ОСОБА_4 не є ні автором, ні особою, яка поширила інформацію, ні власником веб-сайту, де розміщено оскаржувану фотографію. Вказував, що за змістом вказана публікація є переказом інформації, яку ОСОБА_4 поширив у своєму Фейсбук акаунті. Вказував, що ОСОБА_4 не є автором статті і фотографії. Крім того, на акаунті в Фейсбук ОСОБА_4 немає жодних фотографій позивача, тобто відповідач ОСОБА_4 не порушував і не міг порушити права позивача.

Представники відповідача ОСОБА_3 посилалися на те, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у справі, оскільки він не є ні авторами, ні особами, які поширили інформацію, ні власниками веб-сайту, де розміщено оскаржувані фотографії. Вказували, що в оприлюдненій статті під назвою «Скандальний екскерівник департаменту закупівель ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 вийшов із СІЗО - журналіст ОСОБА_4» відсутні будь-які згадки про ОСОБА_1 , а фото, на якому був зображений позивач, не несе ніякого інформаційного навантаження та не супроводжується будь-якими відомостями, що стосуються особисто ОСОБА_1 . Зазначали, що зазначена фотографія була поширена без позначення конкретних осіб та не супроводжувалась жодною інформацією про позивача. Сам факт поширення фото особи не може прирівнюватись до поширення недостовірної інформації або такої, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, якщо таке фото не супроводжується ніякою інформацією чи коментарями, які стосуються особи, чиє фото було поширено та не несе жодного смислового навантаження.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у пунктах 9-12 роз`яснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту/порталу. При цьому саме позивач (людина, яка захищає своє чесне ім'я) зобов'язаний знайти і встановити дані цих осіб, оскільки ця інформація повинна бути відображена в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

У пункті 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) викладено висновок про те, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. У таких випадках, власник веб-сайту визначається у договорі, укладеному з реєстрантом доменного імені. Інформація щодо власника веб-сайту може бути отримана у хостинг-провайдера веб-сайту.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 21 січня 2025 року у справі №755/1773/24.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Як вбачається зі змісту довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 26 травня 2023 року за №104/2023-Д реєстратором доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_5» є компанія Go Daddy.com,LLC (США). Цензор.НЕТ - український новинний суспільно-політичний інтернет-портал із популярним форумом, був заснований журналістом ОСОБА_3 у 2004 році. На даний час ОСОБА_3 є головним редактором інтернет-порталу Цензор.НЕТ.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року направлено окреме судове доручення про виконання окремих процесуальних дій до Міністерства юстиції України якимдоручено Офісу міжнародної судової допомоги Міністерства юстиції США (1100 L Street, NW, Room 8102 Washington, D.C. 20005 United States of America, ) витребувати у Domains By Proxy, LLC (2155 E Warner Road, Tempe, Arizona 85284, United States, +1., DomainsByProxy.com) інформацію про найменування та/або прізвище, ім`я, по-батькові, адресу місцезнаходження, адресу електронної пошти та номер телефону реєстранта (власника) доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в службі WHOIS.

На виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року Офіс міжнародної судової допомоги Судової колегії у цивільних справах Міністерства юстиції США повернув запит без виконання на підставі Першої поправки, оскільки у США існує поважна традиція анонімності у підтримці політичних ініціатив (справа «МакІнтайр проти Виборчої комісії Огайо», 514 том U.S. (Збірник судових рішень Верховного Суду США) 334; 343 (1995)). Ця традиція включає право на анонімність висловлювання в інтернеті.

Позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно (частина перша статті 50 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду заяви за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмет спору та підстави позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Схожі за змістом висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (провадження №14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (провадження №14-392цс18).

У статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - це складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо; власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Згідно статті 1 Закону України «Про телекомунікації» домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен.UA - це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет.

У разі, якщо питання про залучення усіх належних відповідачів у справі про захист честі та гідності фізичної особи судом першої інстанції не вирішено, суд може відмовити у позові з цих підстав.

При цьому достовірність поширеної інформації, спростування якої є предметом позову, судом не перевіряється.

Схожі за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №742/1159/18 (провадження №61-48133св18) та від 18 грудня 2019 року у справі №742/286/17 (провадження №61-14303св19).

З доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що зміст публікації від 19 травня 2023 рокує переказом інформації, яку ОСОБА_4 поширив у своєму Фейсбук акаунті.

При цьому, позивач не оспорює зміст публікацій від 19 травня 2023 року та від 03 червня 2023 року.

Доказів на підтвердження того, що саме відповідачами були розміщені фото позивача під публікаціями від 19 травня 2023 року та від 03 червня 2023 року матеріали справи не містять.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є власниками (співвласниками) інтернет-порталу Цензор.НЕТ, тому не несуть будь-якої відповідальності за розміщення фото позивача під зазначеними публікаціями.

Доказів на підтвердження того, хто є реєстрантом (власником) доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_5 », стороною позивача не надано.

Отже, коло осіб - учасників справи позивач визначив з порушенням норм процесуального права.

Пред`явлення позову до неналежних відповідачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 , однак з помилкових мотивів, отже судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: