Справа № 333/1846/25
Провадження: 2/333/2273/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Запоріжж

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової

Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

за участю:

представника позивача адвоката Погосян М.А.,

представника третьої особи -Територіальної громади в особі Запорізької міської ради Мірошніченко О.О.,

ВСТАНОВИВ

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Позивач звернулась до суду з позовом (з урахуванням уточнень) до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позов наступним.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять квартира АДРЕСА_1 . Земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с/рада Малобілозерська; Кадастровий номер :02:025:0003, дата державної реєстрації земельної ділянки: 30.03.2007; площа - 12, 52 га; Запорізька область, Василівський район, Малобілозерська сільська рада: державний акт на право приватної власності на землю 11-ЗП № 014225; площа - 18,78 гектарів. Спадкоємцями за законом (перша черга спадкування) є її діти, а саме: ОСОБА_1 , позивач у справі; ОСОБА_2 , відповідач. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 вересня 2023 року № 998/02-31 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

01 вересня 2023 року до Якібюк Ю. А., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу подана заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 117 та заведено спадкову справу № 51 за 2023 рік.

13.09.2023 року до нотаріуса звернулась адвокат Погосян Маргарита Арсенівна, що діє від імені ОСОБА_1 з питання видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером: :02:025:0003 та земельну ділянку з кадастровим номером: :02:025:0004, але постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2023 року № 998/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером: :02:025:0003 та земельну ділянку з кадастровим номером: :02:025:0004 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Таким чином, саме постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 вересня 2023 року стало підставою для звернення до суду з такою позовною заявою. Вважає, що незважаючи на те, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину пропущений, про що свідчить рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2024, яким відмовлено ОСОБА_1 у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказані вище правовідносини можуть бути врегульовані на підставі норм Цивільного кодексу, де є чітки норми про те, хто є спадкоємцями після смерті спадкодавця та хто може оформити спадщину після смерті спадкодавця, а тому просить суд в порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину/частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері, ОСОБА_3 .

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, суду пояснила, що позивачка подарувала спірну квартиру своїй матері ОСОБА_3 , котра згодом померла, та зазначила, що пропуск строку не позбавляє спадкоємця набувати право власності на спадкове майно. Вважає, що саме за принципом справедливості відповідно до практики Європейського суду з прав людини має вирішуватись дана справа.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи -Територіальної громади в особі Запорізької міської ради у судовому засіданні вказала, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, однак з матеріалів справи встановлено, що позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері. Відповідачем ОСОБА_2 теж не прийнято спадщину після померлої матері ОСОБА_3 . Таким чином, Запорізька міська рада є єдиним належним відповідачем у даній цивільній справі, оскільки відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину за заповітом і за законом, в установлений законом строк.

Третя особа приватний нотаріус Якіб`юк Ю.А. в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду надіслала копію спадкової справи.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою судді від 04.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишено без руху.

Ухвалою судді від 07.04.2025 року за цим позовом відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання, витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, Якіб`юк Юлії Арсенівни: АДРЕСА_3 , копію спадкової справи № 51/2023, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальну громаду в особі Запорізької міської ради.

Ухвалою від 19.08.2025 року підготовче провадження по справі закінчено. Розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено у відкритому судовому засіданні.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 06.11.1972 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний запис № 127.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 05.11.1986 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний запис № 102.

Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , 03.08.2013 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим її прізвище « ОСОБА_7 » змінилося на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Комунарським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

За життя ОСОБА_1 подарувала матері ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 10.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на наступне спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1 та на дві земельні ділянки.

01.09.2023 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_3 , на підставі якої заведена спадкова справа №51/2023. В заяві вказано про наявність ще одного спадкоємця сина померлої - ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до відповідей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 06.09.2023 р., які містяться в матеріалах спадкової справи, копія якої витребувано судом, на день смерті ОСОБА_3 , за її місцем проживання, окрім неї, інші зареєстровані особи відсутні.

З витягу зі Спадкового реєстру, який наявний в спадковій справі, вбачається, що ОСОБА_3 за життя заповіту не залишила.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. від 13.09.2023 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , в зв`язку з пропуском нею строку прийняття спадщини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2024 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

За відомостями виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, наданих на запит суду від 02.04.2025 року, встановлено, що син спадкодавця - ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ст.ст.1220, 1222 ЦК України).

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 та 2 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно положень ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_3 і які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Більш того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідно до відповідей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 06.09.2023 р., на день смерті ОСОБА_3 , за її місцем проживання, окрім неї інші зареєстровані особи відсутні.

Оскільки разом з померлою на день її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований, відсутні спадкоємці, які в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України No7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, суд дійшов висновку, що він пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки в цій категорії справ належним відповідачем є саме спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину або , за відсутності таких спадкоємців - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61- 6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Такому праву на звернення до суду за захистом кореспондує завдання цивільного судочинства, яким відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, реалізуючи право на судовий захист, особа в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, звертається в суд із заявою (позовом), в якому повинна вказати, яке саме порушене право чи охоронюваний інтерес підлягає захисту та у який спосіб. Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній визначеній законом процесуальній формі.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Водночас, позивач всупереч вимогам ч.ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі як співвідповідача, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Суд зазначає, що саме з цього приводу були надані міркування представником третьої особи в своїх поясненнях, це питання обговорювалося в підготовчому та судовому засіданнях, представником позивача категорично заперечувалось необхідність залучення в якості відповідача третьої особи по справі.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до ОСОБА_2 , який є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 12, 76-82, 263-265, 273, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 .

Третя особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, , юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206.

Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна: АДРЕСА_7 .

Суддя Ю.В. Ковальова