Провадження № 2/202/1032/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: головуючого судді Доценко С.І., за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ПП «ДОНПРОМСЕРВИС» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ПП «ДОНПРОМСЕРВИС» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з даною позовною заявою, в якій просив витребувати транспортні засоби, саме ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ; самоскид «КАМАЗ» НОМЕР_2 ; самоскид «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та свідоцтва про їх реєстрацію, що належать позивачу ПП «ДОНПРОМСЕРВИС» з незаконного володіння ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 29 грудня 2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір оренди №29-12/18, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 передав позивачу, в особі директора Кузьміна Валерія Вікторовича, в тимчасове користування приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме; комплекс будівель та споруд: склад «Б», сарай «Г», склад «Д», побутові приміщення «Т», гараж «К». Відповідно до п.3.5. Договору оренди орендований об?єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі. Зазначений Акт був підписаний між сторонами 29.12.2018 року, а приміщення передані. Певний час сторони виконували належним чином зобов`язання, позивач сплачував орендну плату, а відповідач не перешкоджав користуватись орендованим нерухомим майном. Орендна плата за погодженням між сторонами мала символічний характер, а саме 50 грн. 00 коп. за місяць користування. Це пов?язано з тим, що користуючись майном відповідача, останній позбувався витрат на його належне утримання, що його цілком влаштовувало.

На праві приватної власності ПП «ДОНПРОМСЕРВИС», орендар, серед іншого майна мав у своїй власності наступні транспортні засоби: автомобіль ҐАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ; самоскид «КАМАЗ» НОМЕР_2 ; самоскид «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

На початку жовтня 2019 року позивач був фактично не допущений до приміщень відповідача, які ним орендувались. Замки були змінені, а відповідач перестав виходити на зв?язок. Очікування появи орендодавця не дали жодних результатів. Заяви до поліції про фактичне позбавлення права користування ПІ «ДОНПРОМСЕРВИС» транспортними засобами, які опинились в зачиненому приміщені, також не дали жодних результатів.

Наразі з метою відновлення порушеного права власника вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належними транспортними засобами позивач змушений звернутись із цим позовом до суду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30.11.2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.02.2022 року справу призначено до судового розгляду по суті.

01.10.2024 року зазначена цивільна справа надійшла за підсудністю із Краматорського міського суду Донецької області до Індустріального районного суду м. Дніпра на підставі Розпорядження Верховного Суду №8/0/9-22 від 15.03.2022року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до ч.7ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 04.10.2024 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц Велика Палата Верховного Суду, висловила правову позицію про те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст.391 ЦК України, ч.2 ст.52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, що підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факти, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.

Таким чином, виходячи із положень ст.387 ЦК України саме позивач повинен довести своє право власності на спірне майно, що спірне майно незаконно вибуло із володіння власника та перебування цього майна в натурі у відповідача.

Судом встановлено що позивач ПП «ДОНПРОМСЕРВИС» є власником самоскиду «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіля ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 , самоскиду «КАМАЗ» НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 .

В якості доказів для обґрунтування позову позивачем додано до позовної заяви договір оренди №29-12/18 від 29.12.2018 комплексу будівель за адресою м. Краматорськ , вул. Горького,2, а строком дії з 01.01.2019 по 31.12.2019 року між ОСОБА_1 і ЧП «Донпромсервіс», акт прийому- передачі об`єкту оренди, довідку про те, що транспортні засоби, що зазначені в позові перебуває на балансовому рахунку підприємства .

При цьому, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що транспортні засоби ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 , самоскид «КАМАЗ» НОМЕР_2 , самоскид «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 незаконно вибули із володіння позивача, на підтвердження місцезнаходження спірного майна в натурі у відповідача, та його перебування у відповідача без достатніх правових підстав.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю обставин, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Судові витрати складаються із судового збору в сумі 2270 грн, який сплачений позивачем при зверненні з позовом.

На підставі ст.141 ЦПК України за результатом розгляду справи судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 158, 263-268, 272, 273, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ПП «ДОНПРОМСЕРВИС» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпра (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02.10.2025 року.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Суддя С. І. Доценко