Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа №545/6372/22

Провадження №2/635/2501/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп»,

представник позивача Капля Юлія Сергіївна,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі-позивач) від імені якого діє його представник Капля А.С.(далі-представник позивача) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 9 200,00 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 січня 2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на а/д Харків-Зміїв-Балаклія скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальні збитки. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України. На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ3357326. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9 200,00 грн. Зазначені кошти позивач просить стягнути з відповідача, оскільки він керував у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП.

До Харківського районного суду Харківської області від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування строків позовної давності. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Будь-яких інших заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило.

Рух справи

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача Капля Ю.С. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до постанови Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року вбачається, що винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, визнано ОСОБА_1 .

Автомобіль «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3357326.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи №50 від 03 травня 2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 9 200,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №ЗР035745 від 06 травня 2019 року вбачається, що УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатила на рахунок ОСОБА_2 9 200,00 грн відшкодування згідно страхового акту №50 від 03.05.2019.

Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Визначаючи підстави та суму, яка підлягає відшкодуванню у зв`язку з заподіяною шкодою, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Згідно приписів статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.

Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до підпункту в) пункту 38.1.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Факт того, що ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, підтверджується постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року, справа №621/247/19.

Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Регрес - це нове право, що виникає в особи - внаслідок здійснення платежу. Таким чином, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З постанови Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року, справа №621/247/19, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з урахуванням вимог частини 4 статті 82 ЦПК України, фактичні обставини встановлені постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року у справі №621/247/19 є преюдиційними та доведенню не підлягають.

Ураховуючи вимоги статті 1191 ЦК України, пункт 38.1.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 , а вимоги щодо стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 9 200,00 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, розглядаючи заяву відповідача ОСОБА_1 , щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Частинами 3, 4 ст.267ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як визначено Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19) (у редакції на момент звернення до суду).

Як регламентовано ст.2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який згодом неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.

При застосуванні норм права Верховний Суд у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 727/4133/22 сформував правову позицію про те, що загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 15 грудня 2022 року, тому трирічний строк позовної давності, який продовжується у зв`язку із воєнним станом, за виконаним 06.05.2019 року регресним зобов`язанням, не сплив, а тому доводи відповідача в цій частині судом не приймаються.

Ураховуючи наведене, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів сторін, наданих ними доказів, суд дійшов висновку про необхідність захисту цивільних прав позивача шляхом задоволення позову та стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Щодо розподілу судових витрат

За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача слід покласти сплачені позивачем до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 200, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» матеріальну шкоду, яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 9 200,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя І.О. КАРАСАВА