Справа №461/6586/25
Провадження №2/461/3179/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Кротової О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Басараб Д.Е.,

представника відповідача Деми Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі -ТзДВ «Експрес Страхування») 14.08.2025 звернувся в суд із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 9 419 грн 09 коп, а також 3 028 грн судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Процесуальні дії у судовій справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у Галицькому районному суді м.Львова від 14.08.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Кротова О.Б.

На виконання положень частини 8 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за запитом з Єдиного державного демографічного реєстру 15.08.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» Галицький районний суд м. Львова сформував відповідь №1674509 щодо адреси реєстрації відповідача ОСОБА_2 на території Галицького району міста Львова.

Ухвалою від 15.08.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника позивача ТзДВ «Експрес Страхування» - Опанасенка Б.Ю. 01.09.2025 надійшла заява, у якій останній просив розглядати справу у його відсутності.

Від відповідача ОСОБА_1 18.09.2025 надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача ТзДВ «Експрес Страхування» Опанасенко Б.Ю. 23.09.2025 подав відповідь на відзив.

Аргументи учасників справи

Позивач ТзДВ «Експрес Страхування» обґрунтовує позовні вимоги такими обставинами. 22.11.2023 між ТзДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 209.23.2811252, страхова сума 726 670 грн. Даним договором було застраховано автомобіль марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 . Франшиза за Договором страхування 0 грн. 29.05.2024 у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , завдавши механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2024 у справі №461/4633/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. До позивача 11.06.2024 звернувся власник автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля. Відповідно до рахунку-фактури від 23.07.2024 ТзОВ «Галичина Авто», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , становить 67 398,47 грн. ТзДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у вказаному розмірі, така виплата страхового відшкодування підтверджується страховим актом № 3.24.03045-1 та платіжною інструкцією від 26.07.2024. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Граве Україна» на підставі полісу № АР/006762013 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика становить 160 000 грн, франшиза 0 грн. При розслідуванні причин настання ДТП та аналізі наданих позивачем документів, третьою особою ПрАТ «СК «Граве Україна» було встановлено, що автомобіль марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , піддавався ремонтному впливу до настання даної ДТП, яка сталась 29.05.2024, що підтверджується актом виконаних робіт від 19.01.2024. З огляду на наведене, 22.08.2024 ПрАТ «СК «Граве Україна» складено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, згідно з яким такий коефіцієнт складає 0,20. Таким чином, оскільки складові частини кузова автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , відновлювали ремонтом, ПрАТ «СК «Граве Україна» сплатило в межах ліміту відповідальності страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, яке становить 57 979,38 грн. Решта суми страхового відшкодування, а саме різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, у відповідності до ст.1194 ЦК України, підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_1 , як винуватця ДТП.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю, покликаючись на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір збитків, завданих внаслідок ДТП, що мала місце 29.05.2024, а отже позивачем не підтверджено факт, що такі збитки не покриваються розміром страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «Граве Україна».

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дема Н.І. надала пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ТзДВ «Експрес Страхування» Опанасенко Б.Ю. подав відповідь на відзив, у якому не погодився із доводами відповідача та зазначив, що матеріалами справи підтверджується розмір завданих збитків в сумі 67 398,47 грн. Зокрема, у матеріалах справи міститься рахунок СТО ТзОВ «Галичина Авто» від 23.07.2024 та платіжна інструкція від 26.07.2024, які повністю відповідають первинним документам в розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». А отже, відповідно до вимог ст.993 ЦК України та ст.108 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Окрім цього, представник позивача звернув увагу на те, що страхувальник відповідача ПрАТ «Граве Україна», в рамках розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, взагалі не ставив під сумнів розмір збитків, визначених зазначеними документами. А тому, представник оцінює пояснення відповідача як такі, що суперечать матеріалам справи та надані з метою уникнення від виконання зобов`язань по відшкодуванню шкоди.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.05.2024 о 17:40 год у м.Львові на вул.Зеленій,20, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобілем марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2024 у справі №461/4633/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , порушив вимоги п.12.1, 12.3 ПДР, а саме не дотримався безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП автомобіль потерпілого ОСОБА_4 був застрахований у відповідності до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «ПРЕМІУМ» № 209.23.2811252 від 22.11.2023, укладеного власником автомобіля ОСОБА_3 із ТзДВ «Експрес Страхування». Згідно з умовами зазначеного договору, страхова сума складає 726 670 грн, франшиза 0 грн.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Граве Україна» на підставі полісу № АР/006762013 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика становить 160 000 грн, франшиза 0 грн.

Власник автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 11.06.2024 звернулась із заявою до ТзДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля.

Відповідно до страхового акту №3.24.03045-1 від 26.07.2024, рахунку-фактури № від 23.07.2024 ТзОВ «Галичина Авто», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , становить 67 398,47 грн.

Згідно з платіжною інструкцією №2910 від 26.07.2024, ТзДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у вказаному розмірі, отримувач: Галичина-Авто, ПРАТ.

Надалі позивач ТзДВ «Експрес Страхування» 12.08.2024 звернувся із заявою до ПрАТ «СК «Граве Україна» (страхувальник відповідача) про виплату страхового відшкодування в розмірі 67 398,47 грн.

Разом з тим, страхувальником відповідача ТзДВ «Експрес Страхування» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 57 979,38 грн, відповідно до платіжної інструкції № від 27.08.2024 та згідно із страховим актом №10.90113632/1/КОS від 22.08.2024, із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно із розрахунком коефіцієнту фізичного зносу дорожньо транспортного засобу марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , станом на 22.08.2024, такий коефіцієнт складає 0,20. Вказане підтверджується також актом виконаних робіт №3HGA022252 від 19.01.2024 ПрАТ «Галич-Авто», що підтверджує той факт, що зазначений автомобіль піддавався ремонтному впливу до настання даної ДТП.

Таким чином, спір у даній справі стосується обґрунтованості застосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку шкоди, що призвело до різниці в розмірі 9 419,09 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із статтями 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У справі, яка розглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі - Методика).

Фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Згідно з п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

5 років - для мототехніки.

Згідно пункту 7.39. Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу І цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц).

Таким чином, з огляду на наведені норми у даній справі, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Висновки суду

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що виплата страхового відшкодування страховиком відповідача відбулася з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,20, а отже вказана виплата страхового відшкодування не у повному обсязі відшкодувала фактичні збитки, що виникли внаслідок зазначеної ДТП, винним у якій визнано відповідача ОСОБА_1 , а відтак до позивача в порядку та на умовах, передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України, та статтею 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Граве Україна», і як страхувальник винної особи, зазначеною страховою компанією виплаченою позивачу страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 57 979,38 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає різниця між сумою виплаченого страховиком потерпілої сторони страхового відшкодування на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та сумою виплаченого страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, що становить 9 419,09 грн.

Заперечуючи позовні вимоги позивача, відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві вказав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір збитків, завданих внаслідок ДТП, що мала місце 29.05.2024, а отже позивачем не підтверджено факт, що такі збитки не покриваються розміром страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «Граве Україна».

Разом з тим, такі доводи не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки позивачем надано рахунку-фактуру № від 23.07.2024 ТзОВ «Галичина Авто», а також платіжну інструкцію №2910 від 26.07.2024, якими підтверджується вартість відновлювального ремонту, а також факт здійснення виплати позивачем страхового відшкодування, отримувач: Галичина-Авто, ПРАТ, в розмірі 67 398,47 грн.

У постанові від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зроблено висновок про те, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Отже, надані суду рахунок-фактура № від 23.07.2024 ТзОВ «Галичина Авто», а також платіжна інструкція №2910 від 26.07.2024 є належними та достатніми доказами вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 67 398,47 грн., без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Більше того, зазначений розмір відновлювального ремонту автомобіля марки «Chery Jetour X70», р.н. НОМЕР_1 , не оспорюється страхувальником відповідача ОСОБА_1 - ПрАТ «Граве Україна», і відповідно такою страховою компанією беззаперечно сплачено позивачу 57 979,38 грн страхового відшкодування, однак з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля.

Таким чином, доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки таким не висловлено своїх заперечень по суті спору, зокрема щодо застосування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля потерпілого, і як наслідок доцільності стягнення різниці між завданими збитками та виплатою страхового відшкодування. Враховуючи, що стороною відповідача не спростовано правомірності застосування при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,20, що призвело до часткової компенсації позивачу виплаченого страхового відшкодування, з відповідача в користь позивача слід стягнути 9 419,09 грн різниці між завданими збитками та виплатою страхового відшкодування, відтак позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзДВ «Експрес Страхування» слід стягнути 3 028 грн судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 9 419 (дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 09 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» 3 028 грн судового збору, сплаченого при поданні позову.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.10.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , м.Київ, пр.С.Бандери, буд.22.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна», , м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.65.

Суддя Кротова О.Б.