Дата документу 19.09.2025Справа № 554/978/25
Провадження № 2-др/554/67/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Савченко Л.І.
при секретарі Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву представника позивача Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави знаходиться вказана цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено.

Представник позивача ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 20 000 грн.

Посилається на те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу, так як в позовній заяві зазначено, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення по суті. Вказує, що в позовній заяві ОСОБА_1 , яка подавалася до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину та поділ майна подружжя, вказано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Ухвалою суду вказаний позов було роз`єднано, а тому витрати на професійну правничу допомогу у даному позові становлять 20 000 грн. У зв`язку із тим, що позов задоволено у повному обсязі, прохає стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на заяву, в яких вказано, що позивачем у першій заяві по суті справі не зазначено жодного опису робіт, із зазначенням орієнтовного розміру витрат за що та які витрати часу були не надавалися, що є своєрідною тактикою представника позивача по формуванню розміру витрат виключно після завершення судового розгляду справи і є процесуальним порушенням. Вважає розмір заявленої суми неспівмірною із витратами часу. Крім того, до матеріалів справи не долучено Договір про надання професійної правничої допомоги, де можна було побачити суттєві умови Договору і перелік робіт, які було доручено зробити адвокату і ставки оплати за надані послуги. Даний Договір та додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 17.01.2025 року протягом розгляду справи не долучався. В первісній позовній заяві за двома вимогами, які пізніше були роз`єднані, у попередньому розрахунку судових витрат було вказано суму 30 000 грн., однак деталізації розміру послуг та обґрунтування такої суми не вказано. Який орієнтовний розмір заявлених витрат по справі про поділ майна подружжя невідомо, що є своєрідною маніпуляцією та порушення прав сторони відповідача на отримання повної та достовірної інформації. Також відсутній Акт виконаних робіт, тому не зрозуміло які послуги прийняв позивач надані адвокатом. Також зазначає, що у справі було призначено два судові засідання, яке 03.04.2025 року було відкладено з вини представника позивача, 03.06.2025 року відбувалося в режимі відео конференції, що значно зекономило час адвоката та витрати на участь у судовому засіданні. Крім того, категорія справи є сімейна, незначної складності та не зайняла витрат часу на надання правової допомоги. Зазначає про не співмірність компенсації заявленим вимогам. Долучена квитанція від 17 січня 2025 року не є розрахунковим документом, який може підтвердити фактично отриманий адвокатом гонорар, який би він визначив як дохід і сплатив з нього податки. Також суд повинен виходити з критерію розумності розміру витрат та їх реальності. З цих підстав, прохала застосувати критерії необгрунтованості та не співмірності заявленої суми до реальних витрат та відмовити у задоволенні заяви.

Від представника позивача Тимошенка Д.В. до суду надійшла заява про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача Маліннікова Д.К. надіслала до суду заяву про розгляд заяви без її участі.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.5 ст. 134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем виконані вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України.

Так, у позовній заяві, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину та поділ майна подружжя, вказано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. При цьому, суд зауважує, що ухвалою суду від 23 січня 2025 року вказані позовні вимоги роз`єднані в окремі провадження.

Крім того, позивач виконав вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, а також зробив про це відповідну заяву у позовній заяві.

Так, позивачем подано Договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 1 від 30.12.2024 року, в якому, зокрема, у п.4.2 вказано, що розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього Договору; Додаток № 1 від 17.01.2025 року до Договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 1 від 30.12.2024 року, в якому вказано, що у справі про поділ майна подружжя розмір гонорару адвоката становить 20 000 грн.; Квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 17 січня 2025 року на суму 20 000 грн. (а.с.108-110).

Таким чином, позивачем доведено понесення судових витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності положень у Договорі, які регламентують спосіб визначення вартості послуг адвоката, що на його думку є підставою для відмови у стягненні понесених витрат у зв`язку з їх недоведеністю, судом спростовуються, з огляду на наступне.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, щодо доведеності співмірності обсягу наданих послуг із складністю справи та їх необхідності, то суд зазначає, що справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, по справі було проведено два судові засідання за участю представника позивача 03.04.2025 та 22.08.2025, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не був значним, як і тривалість розгляду справи, в Договорі та Додатку № 1 до Договору не вказано вартість кожної з послуг адвоката, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу до 10 000 грн.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І.Савченко