Провадження № 6/761/722/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на побачення з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на побачення з дитиною, відповідно до якої заявники просять надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл на побачення малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на періодичні зустрічі з дитиною.

Вказана заява обґрунтована тим, що 19 березня 2025 року Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва позовні вимоги Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задоволено в повному обсязі.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 травня 2025 року Службою у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було відібрано у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наразі, дитина перебуває у медичному закладі.

Таким чином, оскільки батьками вже подана апеляційна скарга, яка зареєстрована в суді, заявники звернулись до суду із заявою про надання дозволу на побачення з дитиною.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про надання дозволу на побачення з дитиною, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права . Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода наобов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявники, які позбавлені батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , просять надати їй право на періодичні побачення з ним.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітньої дитини.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав,поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171СК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви, заявники не реалізували, передбачене статтею 169 СК України право на поновлення батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , юридичний зв`язок із дитиною не відновили.

З урахуванням наведеного, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на побачення з дитиною не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 168, 169 СК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на побачення з дитиною - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: