Справа № 285/7317/23
Провадження № 22-ц/801/1576/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайловська А. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
УХВАЛА

02 жовтня 2025 рокуСправа № 285/7317/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді-доповідача Копаничук С. Г. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває справа за скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» про захист прав споживача.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2025 року справу призначено до розгляду на 26 червня 2025 року о 14:30 год.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 червня 2025 року клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задоволено. Призначено розгляд справи в режимі відеоконференції зі Звягельським міськрайонним судом Житомирської області за участю ОСОБА_2 26 червня 2025 року о 14:30 год., а також в режимі відеоконференції із Саксаганським районному судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за участю його представників - Скриги Михайла Володимировича та ОСОБА_3 .

25 червня 2025 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з тим, що представники позивача Скрига М. В. та Комар Е. Л. не з`явились для в розгляду справи в режимі відеоконференції, зазначивши про відсутність у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області технічної можливості. Розгляд справи було відкладено на 07 серпня 2025 року.

07 серпня 2025 року представники позивача Скрига М. В. та Комар Е. Л. знову подали клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд якої було відкладено на 18 вересня 2025 року.

16 вересня 2025 року представники позивача Скрига М. В. та Комар Е. Л. знову подали клопотання про оголошення перерви в розгляду справи.

18 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 взяв участь в розгляді справи в режимі відеонференції зі Звягельським міськрайонним судом Житомирської області. В судовому засіданні колегія суддів відхилила клопотання представників позивача про оголошення перерви та ухвалила рішення продовжити розгляд справи без їх участі на підставі ст. 372 ЦПК України.

Після ухвалення рішення про продовження розгляду справи ОСОБА_1 в усній формі заявив відвід колегії суддів та просив надати йому строк для підготовки мотивованої заяви із про відвід у письмовій формі. Розгляд справи було відкладено та надано ОСОБА_1 час для підготовки заяви про відвід суддів. Розгляд справи призначено на 02 жовтня 2025 року.

23 вересня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 та його представників Комара Е. Л. та Скриги М. В. про відвід суддів Копаничук С. Г., Голоти Л. О., Оніщука В. В. На обґрунтування заявленого відводу вказано, що колегія суддів відмовила ОСОБА_1 у задоволенні клопотання його представників про відкладення розгляду справи та ухвалила розглядати справу за неможливості його представників приймати у ній участь, і , тим самим ,обмежила його право на можливість скористатися правничою допомогою. Окрім того, зазначили, що справу розглядає неуповноважений склад суду. З огляду викладене , у позивача виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи.

01 жовтня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява про відвід №2 ОСОБА_1 та його представників Комара Е. Л. та Скриги М. В. про відвід суддів Копаничук С. Г., Голоти Л. О., Оніщука В. В. В цій заяві позивач та його представники зазначили, що Вінницький апеляційний суд є суб`єктом господарської (економічної) діяльності і не є суб`єктом владних повноважень; між Вінницьким апеляційним судом та ОСОБА_1 відсутній договір на надання послуг. А так, як такий договір не існує і ОСОБА_1 не потребує послуг з боку Вінницького апеляційного суду, вважає нав`язування своїх послуг Вінницьким апеляційним судом зловживанням на ринку послуг і порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів»; у членів колегії суддів відсутні довіреності на право представляти суд , як юридичну особу; не відомо чи має право голова суду, як суб`єкта господарювання під назвою Вінницький апеляційний суд , видавати довіреності суддям у відповідності до установчих документів суду; Вінницький апеляційний суд було зареєстровано як юридичну особу приватного права без статутних документів т.в.о. керівника апарату суду Король Н. П., що можна прирівняти до «Чуда світу» (чи мала вона такі повноваження на момент реєстрації, згідно посадової інструкції, будучи т.в.о. керівника якогось апарату?)За вказаних обставин у позивача Піковського В.О., як об`єктивного спостерігача , виникають об`єктивні сумніви у можливості розгляду справи не лише колегією суддів у складі Копаничук С. Г., Голоти Л. О., Оніщука В. В., а й всього суду в цілому під назвою Вінницький апеляційний суд, оскільки це порушує його гарантоване право на законний склад суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Копаничук С. Г., Голоти Л. О., залишено без задоволення. В частині відводу судді Оніщука В. В., який не входить до складу колегії, що розглядає дану справу , залишено без розгляду.

Разом з тим, систематично висловлена у заявах про відвід незгода позивача з процесуальними діями і рішеннями судді-доповідача, могли спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR 2000-VІ).

02 жовтня 2025 року суддя Копаничук С. Г. заявила самовідвід. Зазначила, що незгода позивача із процесуальними діями її у процесі ,як судді-доповідача, його категорична незгода з розглядом нею справи в складі колегії суддів ,що висловлена і підтверджується неодноразовими заявами про її відвід ,небажанням перебування справи в провадженні судді, могли спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR 2000-VІ).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вказаних обставин факт того, що справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» про захист прав споживача, розглядатиметься складом суду під головуванням судді Копаничук С. Г., якій заявник не довіряє, у стороннього спостерігача може викликати сумніви в неупередженості вказаної судді і ,тим самим, підриває видимість справедливого судового розгляду.

У пункті 20 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.

У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду (стаття 1 Кодексу суддівської етики).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

У справах, де складно отримати докази, які спростовували б презумпцію суб`єктивної неупередженості судді, вимога наявності об`єктивної неупередженості надає додаткову важливу гарантію.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості складу суду при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Вінницького апеляційного суду, заяву судді Копаничук С. Г. про відвід слід задовольнити.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву судді Копаничук С. Г. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Копаничук С. Г. від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» про захист прав споживача.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський