печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 12 вересня 2025 року вказана позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: не відповідає положенням п. 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; ОСОБА_1 іменує позовну заяву як скарга на дії/бездіяльність органу примусового виконання та свій процесуальний статус як скаржника, що не відповідає загальним вимогам до форми та змісту позовної заяви, передбачених ЦПК України; ОСОБА_1 не зазначено жодного правового обґрунтування заявлених до АТ КБ «Приватбанк» вимог, чому саме останній має бути відповідачем у справі, посилаючись, при цьому, на постанови виконавця про арешт коштів позивача на його рахунки в рамках виконавчих проваджень.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, наявного в матеріалах справи, копію ухвали позивачем було отримано 17 вересня 2025 року.

24 вересня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, у якій останній посилається на положення п. 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, проте не надано уточненої позовної заяви, яка б відповідала загальним вимогам до форми та змісту позовної заяви, передбачених ЦПК України; та не зазначено жодного правового обґрунтування заявлених до АТ КБ «Приватбанк» вимог, чому саме останній має бути відповідачем у справі, посилаючись, при цьому, на постанови виконавця про арешт коштів позивача на його рахунки в рамках виконавчих проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи зазначене, оскільки позивач, вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року не виконав, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, слід вважати неподаними та повернути заявнику.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії - вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.Л. Бусик