Справа № 466/5679/25
Провадження № 2/466/2553/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 жовтня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Якубів І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

16 червня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Львова звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтування позивача.

Позивачка зазначає, що відповідач по справі ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб із яким було розірвано у Стрийському міськрайонному суді Львівської області.

За час шлюбу у них із ОСОБА_2 народилося двоє доньок ОСОБА_4 , 2000 року народження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач до березня 2025 року сплачував аліменти на утримання молодшої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від доходу. Однак із настання вісімнадцятирічного віку доньки стягнення аліментів припинилось. Добровільно відповідач не надає допомоги на утримання дитини.

Донька ОСОБА_3 є студенткою денної форми здобуття освіти Факультету іноземних мов Львівського національного університету імені Івана Франка SV ріння акредитації за спеціальністю 035 Філологія, дата завершення навчання 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №495 від 12.05.2025 року.

Позивачка вказує, що дитина навчається на денній формі навчання і це не дає їй змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку їй батько не надає, хоча має таку можливість. Відповідач фізично здоровий, отримує постійний та високий дохід, працює начальником Чортківського районного управління поліції ГУНП у в Тернопільській області. Майновий стан відповідача підтверджується щорічною Декларацією за звітний 2024 період, поданою ОСОБА_2 09.03.2025 року.

Позивачка зазначає, що одна не може забезпечити доньку студентку, оскільки не працює, а живе з тимчасових підробітків. Дитина навчається на платній основі. Вартість навчання за один рік становить 48952 грн. (сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі гривень). Донька потребує сезонного одягу та взуття, засобів гігієни, додаткової навчальної літератури канцелярського приладдя, сплачувати за проїзд, харчування, тощо.

Зважаючи на вищевикладене, позивачка змушена звернутись з даною заявою в суд. Тому, просить позов задовольнити.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом термін до суду подано не було не подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2025 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитрович Н. В. про проведення засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дмитрович Н. В. не з`явилися, 06.10.2025 на адресу суду представник подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечувала про ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явилася, 03.10.2025 на адресу суду подала заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб у Стрийському міськрайонному суді Львівської області.

За час шлюбу у сторін народилося двоє доньок ОСОБА_4 , 2000 року народження та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідкою №495 від 12.05.2025 року ОСОБА_3 є студенткою денної форми здобуття освіти Факультету іноземних мов Львівського національного університету імені Івана Франка SV ріння акредитації за спеціальністю 035 Філологія, дата завершення навчання 30.06.2028 року.

Відповідно до щорічної Декларації за звітний 2024 період, поданою ОСОБА_2 09.03.2025 року підтверджується майновий стан ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі i (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини i основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування окремих норм СК України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду при розгляді справи № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18)у постанові від 17квітня 2019 року зробив висновок щодо обов`язку батьків сплачувати аліменти на повнолітню дитину до досягнення нею 23 років за умови, що та вчиться і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мipoю обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їxнix відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Судом встановлено, що повнолітня донька навчається на денній формі.

Враховуючи, що донька відповідача є повнолітня, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Враховуючи вищевикладене, достовірність доказів, що подані суду, надавши правову оцінку таким доказам та доводам позивачки, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволенню позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16 червня 2025 року до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер