Справа № 523/6382/25
Провадження №2-о/523/279/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

присяжних- Колесникова В.А., Косовського А.А.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

представниці заявниці Красношлик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою,

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представниця адвокатка Красношлик А.О., заінтересовані особи: Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та ОСОБА_2 , про оголошення померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , днем смерті якого вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході розгляду справи заявниця уточнила заявлені вимоги, просить оголосити померлим громадянина України ОСОБА_3 , днем його смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - населений пункт Лиману Першого, Куп`янського району, Харківської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказує на те, що 29 серпня 2023 року її чоловік ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу у зв`язку з мобілізацією, у подальшому зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти. 12 грудня 2023 року заявниця отримала повідомлення сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_4 №7840 про те, що її чоловік під час виконання бойового завдання внаслідок штурмових дій ворога на південно-західних околицях населеного пункту Лиману Першого, Круп`янського району, Харківської області, зник безвісти.

За результатами службового розслідування встановлено, що молодший сержант ОСОБА_3 , зник безвісти під час штурмових дій противника, отримавши поранення несумісні із життям, до моменту евакуації тіла з позиції.

За фактом зникнення безвісти відкрито кримінальне провадження, а ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Інформації щодо можливого перебування його в полоні не надходило.

Оскільки тіло ОСОБА_3 досі не знайдено, заявниця позбавлена можливості отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті та відповідно отримати свідоцтво про смерть, тоді як реєстрація смерті можлива на підставі рішення суду про оголошення особи померлою.

З урахуванням викладених обставин заявниця просила оголосити його померлим на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України.

17 квітня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд, також залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб військову частину НОМЕР_1 та Міністерство оборони України.

15 травня 2025 року Міністерство оборони України надало заперечення на заяву, в яких просило відмовити у задоволенні заяви з огляду на таке.

Рішення суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Для оголошення фізичної особи померлою суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина, відсутність безумовних доказів унеможливлює оголошення особи померлою, що викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц та від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц.

Достовірною інформацією про смерть особи є результати аналізу і зіставлення інформації про вилучення людських останків, наданої пошуковими групами, посмертної інформації про такі останки, наданої бюро судово-медичної експертизи, інформації про профілі ДНК та результати зіставлення ДНК, надані ДНК лабораторіями, з інформацією, що відома про особу, зниклу безвісти за особливих обставин. Ця інформація міститься у комплексному звіті про ідентифікацію.

У разі наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам.

Проте заявниця не надала такого висновку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України).

Також представник заінтересованої особи просив врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/11021/22, в якій зазначено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Як вбачається із матеріалів справи тіло зниклого безвісті ОСОБА_3 за місцем події не знайдено, відомості щодо закриття кримінального провадження відсутні.

Тому на думку представника Міністерства оборони України, враховуючи правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права відносно зазначеної категорії справ, подана заява є передчасною і відсутні підстави для її задоволення.

Заінтересована особа Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20 травня 2025 року надали письмові пояснення, в яких зазначили, що рішення суду про оголошення особи померлою є підставою для державної реєстрації смерті, у такому разі свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу РАЦС, а також просили слухати справу у відсутності їхнього представника.

Відповідно до додаткових пояснень від 04 червня 2025 року заявниця зазначила, що Верховний Суд у постановах у справі № 753/11685/24 від 02 квітня 2025 року, у справі № 177/11/20 від 31 травня 2023 року дійшов висновку, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою.

У матеріалах справи є переконливі докази, що дають змогу припускати смерть ОСОБА_3 , оскільки за результатами службового розслідування встановлено, що він отримав поранення несумісні із життям.

Постанови Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц та від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц, на які посилається представник Міністерства оборони України, стосуються інших правовідносин.

У постанові Верховного Суду у справі № 755/11021/22 у контексті визначення строку тривалістю у шість місяців, який потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на певній території України мова йде про оголошення особи померлою на території, строк ведення бойових дій на якій чітко визначений із зазначенням кінцевої дати. В той час як ОСОБА_3 зник безвісти на території, на якій строк дії закінчення бойових дій невідомий.

Отже, визначення характеру і масштабу воєнних дій, закінчення яких має обумовлювати початок перебігу визначених у нормі строків, має бути предметом оцінки у кожній контрений справі з урахуванням її обставин.

А тому, враховуючи обставини зникнення безвісти ОСОБА_3 , з яких вбачається, що він отримав поранення несумісні з життям, а також той факт, що на території зникнення безвісти, бойові дії тривають вже майже 3,5 роки та невідома дата їх ймовірного завершення, сторона заявниці вважає за доцільне та справедливе відраховувати початок перебігу визначених у ч.2 статті 46 ЦК України строків з моменту ймовірної загибелі військовослужбовця.

Що стосується твердження Міністерства оборони України про ненадання висновку Уповноваженого про наявність обставин, що свідчать про смерть ОСОБА_3 , то сторона заявниці вказує на те, що ОСОБА_3 отримав поранення несумісні з життям та його тіло не було евакуйовано, у зв`язку з тим, що дана територія є зоною активних бойових дій, тому відсутність достовірної інформації про смерть особи (результати аналізу і зіставлення інформації про вилучення людських останків, наданої пошуковими групами, посмертної інформації про такі останки, наданої бюро судово-медичної експертизи, інформації про профілі ДНК та результати зіставлення ДНК, надані ДНК- лабораторіями, з інформацією, що відома про особу, зниклу безвісти за особливих обставин) вказує на обґрунтоване припущення про її настання, що і стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Наявність достовірної інформації про смерть особи є підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, тоді як при оголошенні особою померлою надання висновку Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин про наявність обставин, що свідчать про смерть особи, не є обов`язковим.

У судовому засіданні представниця заявниці адвокат Красношлик А.О. підтримала заявлену вимогу з підстав зазначених в заяві і поясненнях.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення заяви ОСОБА_1 .

У матеріалах справи є клопотання заінтересованої особи - Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд справи у відсутності їхнього представника.

Заінтересовані особи - військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України своїх представників у судове засідання не забезпечили, із клопотаннями не зверталися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представницю заявниці, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що з 30 листопада 2007 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , актовий запис № 1138, складений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса

29 серпня 2023 року ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу по мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 жовтня 2023 року №309 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

12 грудня 2023 року заявниця отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлення сім`ї № 7840 про те, що 04 грудня 2023 року її чоловік командир бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти під час виконання бойового завдання внаслідок штурмових дій ворога на південно-західних околицях населеного пункту Лиману Першого, Куп`янського району, Харківської області.

За фактом зникнення безвісті 04 грудня 2023 року ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання проведено службове розслідування (наказ командира військової частини НОМЕР_2 №1182 від 23.02.2024).

За інформацією із рапорту від 29 січня 2024 року, яку надав ТВО командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 у ході службового розслідування, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 15:20 години, на південно-західних околицях селища Лиману Першого, Куп`янського району, Харківської області, командир бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 , зник безвісти під час штурмових дій противника.

З доповіді про подію у військовій частині НОМЕР_1 № 2331 від 05.12.2023 р командира 1 механізованої роти молодшого лейтенанта ОСОБА_5 стало відомо, що внаслідок штурмових дій противника на ПВ «Сова» о 15:20 годині 04.12.2023 р командир бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти молодший сержант ОСОБА_3 отримав поранення не сумісні з життям.

У своїх поясненнях стрілець-санітар військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 та командир бойової машини ОСОБА_7 повідомили, що внаслідок штурму позицій ворогом позиція ПВ «Сова» о 15:40 годині 04.12.2023 р командир бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти молодший сержант ОСОБА_3 отримав поранення не сумісні з життям, та вважати його таким, що зник безвісті до моменту евакуації тіла з позиції.

Відповідно до Акту службового розслідування від 27.02.2024 молодший сержант ОСОБА_3 зник безвісти 04.12.2023 року на ПВ «Сова» південно-західних околицях н.п. Лиман Перший Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Під час події споряджений у засоби індивідуального захисту - бронежилет та шолом тактичний.

14 грудня 2023 року за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження №0000835.

29 березня 2025 року відомості про ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Інформація щодо можливого перебування в полоні командира бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти молодшого сержанта ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_1 відсутня.

На теперішній час тіло ОСОБА_3 не знайдено, родина загиблого позбавлена можливості отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та отримати свідоцтво про смерть.

Факт, який просить встановити заявниця, потрібен їй для реєстрації факту смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть, у подальшому для реалізації права на прийняття спадщини та інших прав, передбачених чинним законодавством України, у випадку загибелі військовослужбовця під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

За нормами ч.2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК) України).

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».

Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).

У постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що обчислення шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.

У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

За нормами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як свідчать надані докази 04 грудня 2023 року близько 15:20 години командир бойової машини-командир відділення 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 виконував бойове завдання на південно-західних околицях селища Лиману Першого Куп`янського району Харківської області.

За Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, який діяв на момент виконання бойового завдання 04 грудня 2023 року на вказаній території велися активні бойові дії.

За Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, на час звернення заявниці до суду з заявою, та на теперішній час на вказаній території ведуться активні бойові дії.

Отже, суд дійшов висновку, що обставини справи не дають підстав припускати смерть ОСОБА_3 в певний час і за певних обставин, тому відсутні підстави для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

Враховуючи зазначене заяву подана передчасно.

Посилання представниці заявниці на те, що постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) не підлягає врахуванню через те, що не стосується виниклих правовідносин, суд розглядає критично, оскільки, навпаки, Великою Палатою надано висновки, які стосуються правильності відліку строку звернення з такими заявами.

В силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України вказані висновки підгають застосуванню при розгляді даної справи. Також вони застосовуються і Верховним Судом при розгляді схожих справ щодо оголошення фізичної особи (військовослужбовця) померлою, а саме справа №753/8049/24 постанова від 04 червня 2025 року.

Керуючись ст.ст.76-81, 258-259, 263, 265, 268, 273, 293, 315, 319, 353-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя

Присяжні