РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3540/25

02 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Дмитрук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем у шлюбі не перебували, мають одну малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком.

На даний час дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згоди щодо матеріального забезпечення дитини між ними не досягнуто. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги відповідача як на утримання дитини, так і на своє утримання до досягнення сином трирічного віку.

Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, в змозі сплачувати аліменти у вказному нею розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 41 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони мають одну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком. Також встановлено, що на даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі батька дитини в її утриманні.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров`я неповнолітніх дітей та платника аліментів, зокрема те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі та це відповідатиме якнайкращим інтересам малолітньої дитини.

За наведених обставин та відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З врахуванням наведених норм права, зважаючи на те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25 серпня 2025 року.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовною вимогою про стягнення аліментів.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлено до стягнення на її користь з відповідача 4500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги №444 від 07.08.2025 р., ордер на надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.08.2025 р., квитанцію від 25.08.2025 про оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову.

Враховуючи засади розумності та справедливості, ціну позову, те, що вказана справа є малозначною, а також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за вірне стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 80, 84, 91, 180-182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 19, 181, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати щомісячно, починаючи з 25 серпня 2025 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати щомісячно, починаючи з 25 серпня 2025 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі ) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_4 , проживає, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.