Справа № 135/1102/25
Провадження № 2/135/504/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 05.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7127722 в електронному вигляді та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу №01.02-47/23. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-47/23 укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №7127722. ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 150 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основним боргом; 24 150 грн заборгованість по відсотках.

Окрім цього, 30.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №48492-04/2023 в електронному вигляді та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого до ТОВ «Стар Файненс Груп» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №48492-04/2023.

29.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-79/23. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-79/23 укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Свеа Фінанс» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №48492-04/2023.

ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48 500 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основним боргом; 38 500 грн заборгованість по відсотках.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором позики №7127722 в розмірі 34 150 грн та кредитним договором №48492-04/2023 в розмірі 48 500 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати.

У судове засідання представник позивача повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання повторно не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов суду не подав.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зважаючи на повторну неявку в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7127722.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 укладеного договору ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало ОСОБА_1 позику у розмірі 10 000,00 грн, строком на 15 днів, з базовою процентною ставкою за перший день користування Позикою у розмірі 14.86% та базовою процентною ставкою з другого дня користування Позикою до дати повернення Позики у розмірі 2.50%.

Відповідно до п.6 Договору позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права.

28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-47/23.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-47/23 укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс», до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №7127722.

ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 150 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основним боргом; 24 150 грн заборгованість по відсотках.

Судом також встановлено, що 30.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №48492-04/2023.

Відповідно до п.п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитиом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п.1.2 Договору Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 30.04.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування . Дата погашення кредиту 23.04.2024.

Відповідно до п.п.1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору.

Відповідно до п.1.5. Договору Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п.1.6. Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи викоритання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого до ТОВ «Стар Файненс Груп» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №48492-04/2023.

29.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-79/23.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-79/23 укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Свеа Фінанс» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №48492-04/2023.

ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48 500 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основним боргом; 38 500 грн заборгованість по відсотках.

Проте відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вищевказаними договорами в повному обсязі не виконав, не сплачував в повній мірі кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно договорів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Судом встановлено, що ТОВ «Свеа Фінанс» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного Договору факторингу №01.02-47/23 від 28.08.2023.

Розрахунок заборгованості за договором позики наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою позики у розмірі 10 000 грн. У той же час, щодо розміру заборгованості відповідача за нарахованими відсотками в сумі 24 150 грн даний розрахунок не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача в такій сумі.

З договору позики №7127722 від 05.03.2023 вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 15 днів.

Тобто, відсотки на залишок суми позики позивачем мали нараховуватися протягом 15 днів, починаючи з 05.03.2023. Дата повернення позики обумовлена сторонами як 23.03.2023. При цьому, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості відсотки були нараховані поза межами цього строку.

Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №7127722 в частині боргу за неповерненою сумою позики в розмірі 10 000 грн.

При цьому розмір заборгованості за відсотками в сумі 24 150 грн позивачем в повній мірі не доведено. В цій частині, стягненню підлягає заборгованість відповідача за відсотками у розмірі 1 500 грн., які були нараховані до 20.03.2025.

Так, пунктом 2.2 договору позики було передбачено, що строк позики складає 15 днів.

Суд також враховує, що згідно з розрахунком заборгованості відповідачем було здійснено платіж на погашення відсотків 20.03.2023 в сумі 100 грн, а 21.03.2023 в сумі 1000 грн.

А тому, беручи до уваги часткову сплату відповідачем відсотків в сумі 1 100 грн, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 400 грн (1 500 1 100 = 400).

До того ж, позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування позикою, ініціював зміну дати погашення позикою, не доведено, що сторони домовились про продовження строку позики понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі.

Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №7127722 в розмірі 10 400 грн.

Судом також встановлено, що ТОВ «Свеа Фінанс» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного Договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №48492-04/2023 від 30.04.2023 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно розміру заборгованості відповідача за кредитним договором.

Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №48492-04/2023 в розмірі 48 500 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Свеа Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №7127722 підлягають задоволенню в розмірі 10 400 грн, а заборгованості за кредитним договором №48492-04/2023 підлягають задоволенню в розмірі 48 500 грн, що разом становить 58 900 грн.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає в зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути присуджено позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач пред`явив позов на загальну суму 82 650 грн. Позов задоволено на суму 58 900. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1 726,31 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (м.Київ, Вацлава Гавела, буд.6, ) заборгованість за договором позики №7127722 від 05.03.2023 у розмірі 10 400 грн, та заборгованість за кредитним договором №48492-04/2023 від 30.04.2023 у розмірі 48 500 грн, що разом становить 58 900 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»1 726,31 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя