Провадження №: 2/336/1083/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Насовоної М.С., представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення способу участі у вихованні онука,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 син позивача, та ОСОБА_2 . З жовтня 2022 року після розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відповідач не надає можливості позивачеві спілкуватись із онуком. По суті просила встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4 , визначивши зустрічі в суботу з 10.00 до 12.00 години з можливістю відвідування місця проживання позивача без присутності матері дитини, побачення та спілкування із ОСОБА_4 у день народження ОСОБА_4 , а також під час свят (новий рік, різдва, день св. Миколая з 10.00 до 11.00 години за попередньою домовленістю із матір`ю та в її присутності).

Ухвалою суду від 11.11.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року позовну заяву повторно залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.03.2025 було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

14.04.2025 року до суду надійшов відзив адвоката Насонової М.С. на позовну заяву.

Ухвалою суду від 25.06.2025 року підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, по суті пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , 2018 року народження. До вересня 2022 року позивач мала можливість спілкуватись із онуком, часто відвідувала його, водночас після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну позивач деякий час перебувала на тимчасово окупованій території, у вересні 2022 року приїхала у м. Запоріжжя. Після припинення шлюбних стосунків ОСОБА_6 з ОСОБА_2 відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні із онуком, не відповідала на дзвінки позивача, не відкривала дверей під час відвідування. Позивач має сильну прив`язаність до онука, бажає з ним спілкуватись та просить встановити наступний порядок спілкування із онуком, а саме кожної суботи з 10.00 до 12.00 години за місцем проживання позивача без присутності відповідача, а також надавати можливість побачення з онуком під час його дня народження та деяких свят.

Відповідач в судовому засідання проти позову заперечувала, вказавши, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 бабусею. Після припинення шлюбних стосунків із ОСОБА_6 у серпні 2022 року останній виїхав за межі України, з дитиною не спілкується. У вересні 2022 року ОСОБА_1 приїхала до м. Запоріжжя, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла сварка у вересні 2022 року, під час якої був присутній ОСОБА_7 . Внаслідок цієї сварки ОСОБА_7 злякався та був психологічно травмований, а ОСОБА_2 зажадала від ОСОБА_1 вибачень перед нею та дитиною, а до того припинила можливість спілкування ОСОБА_1 із онуком. У жовтні 2024 року між ними знову виник конфлікт, адже під час прогулянки із ОСОБА_4 до нього підійшла ОСОБА_1 разом із ОСОБА_8 та донькою останньої. Відповідач вказувала, що, на її думку, позивач має вибачитись перед відповідачем та ОСОБА_4 за конфлікт, що був у 2022 році, крім того, відповідач вказувала, що ОСОБА_1 відвідує релігійну секту, тож може негативно вплинути на онука.

Представник відповідача вказувала, що через конфліктність позивача спілкування із нею може зашкодити ОСОБА_4 , тож встановлення можливості спілкування суперечить інтересам дитини.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору вказала, що вона підтримує висновок органу опіки з приводу порядку участі позивача у вихованні дитини, зазначила, що батько дитини до органу опіки не звертався з будь-якими заявами.

В ході судового розгляду справи судом досліджувались письмові докази, надані сторонами, допитувались свідки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є сестрою ОСОБА_1 , зі слів позивача їй відомо, що відповідач не дає змоги позивачеві спілкуватись із онуком. ОСОБА_1 при свідку телефонувала ОСОБА_2 з телефона свідка, вказуючи, що на дзвінки з телефона самої ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не відповідає. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 просила відповідача надати змогу спілкуватись із онуком, натомість ОСОБА_2 категорично заперечувала, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 неправильно виховала свого сина. У жовтні 2024 року ОСОБА_8 з донькою та ОСОБА_1 перебували у власних справах поблизу будинку, де мешкає відповідач із сином. ОСОБА_1 запропонувала піти через двір будинку, де мешкає ОСОБА_2 , сподіваючись побачити ОСОБА_4 . Коли вони проходили, то побачили ОСОБА_4 , позаду якого йшла ОСОБА_2 . ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_4 , привіталась та запитала, чи пам`ятає ОСОБА_7 її, на що ОСОБА_7 вказав, що так, пам`ятає. Водночас в цей час підійшла ОСОБА_2 , заперечуючи, щоб ОСОБА_1 спілкувалась із ОСОБА_4 , погрожувала, що викличе поліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є матір`ю ОСОБА_2 . У жовтні 2022 року свідок перебувала в західній частині України, зателефонувала донці, а коли та відповіла, то свідок почула крики ОСОБА_1 , яка кричала на ОСОБА_2 , а також плач дитини.

З досліджених письмових доказів судом встановлено наступне.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , що підтверджено свідоцтвом про народження.

У свою чергу ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про народження.

Згідно консультативного висновку лікаря ОСОБА_1 перебуває під наглядом кардіолога з 2022 року (доказ надавався для пояснення причин незвернення до суду раніше).

За висновком органу опіки та піклування запропоновано наступний порядок спілкування ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 : перша та третя субота кожного місяця з 13.00 до 15.00 години за попередньою домовленістю матір`ю з правом відвідування дитячих розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків в присутності матері.

Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні пояснення учасників та досліджені докази, суд дійшов наступних висновків.

З пояснень сторін та показань свідків вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують певні конфліктні відносини, які у свою чергу призвели до обмеження відповідачем можливості позивачеві спілкуватись із онуком.

Твердження ОСОБА_2 з приводу того, що причиною тоакого обмеження стала конфліктність ОСОБА_1 , яка призвела до травмування дитини, суд оцінює критично, адже ОСОБА_2 , стверджуючи, що ОСОБА_7 був травмований внаслідок конфлікту між ними у 2022 році, до психолога не зверталась, тож за її власною оцінкою дитина спеціалізованої допомоги не потребувала.

Будь-яких доказів того, що спілкування із ОСОБА_1 може зашкодити ОСОБА_4 суду не надано.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 відвідує певний релігійний заклад, на такі висновки суду не впливає, адже між сторонами можуть бути визначені ті питання та теми, на які під час перебування із дитиною ОСОБА_1 не має спілкуватись, зокрема і питання релігії чи її власних переконань.

При вирішення справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з принципів рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною.

Відповідно до положень ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Під час судового засідання судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що спілкування із ОСОБА_1 може зашкодити ОСОБА_4 , водночас ОСОБА_1 заявила про свою глибоку прив`язаність до онука та бажання з ним спілкуватись.

При цьому відповідач не пропонувала будь-яких інших варіантів (днів або часу) спілкування, аніж ті, які запропонувала позивач, про зайнятість дитини в ці дні та години не вказувала, доказів не надавала.

Тож суд вважає, що спілкування бабусі із онуком протягом двох годин на тиждень не порушуватиме звичного життя дитини, є прийнятним та виконуваним.

Водночас, враховуючи вік ОСОБА_4 , відсутність спілкування позивача із онуком протягом трьох років, суд вважає доцільним визначити таке спілкування у присутності матері за бажанням останньої.

Крім того, суд також погоджується із доцільністю надати можливість ОСОБА_1 спілкуватись із онуком в день його народження та святкові дні, протягом однієї години за попередньою домовленістю із матір`ю дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення способу участі у вихованні онука задовольнити частково.

Визначити час спілкування та способи виховання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши для ОСОБА_1 :

періодичне спілкування із ОСОБА_4 кожної суботи з 10.00 години до 12.00 години в присутності ОСОБА_2 за бажанням останньої з можливістю відвідування культурних та розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків, тощо;

- періодичне спілкування із ОСОБА_4 кожного року 01 січня, 25 квітня, 06 грудня та 25 грудня протягом однієї години за попереднім узгодженням із ОСОБА_2 конкретного часу в присутності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Дацюк

06.10.25