Справа № 570/5038/25
Номер провадження 2-з/570/34/2025
УХВАЛА

03 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., розглянувши заяву адвоката Кучерука Тараса Миколайовчиа подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської областіпро визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Гладишевій Х.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишена без руху і позивачу наданий строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 0,35 га, кадастровий номер: :07:035:0626, яка розташована в селі Великий Олексин на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області та зобов?язати Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області скасувати аукціон, ідентифікатор LRE001-UA-429, про продаж права оренди терміном на 10 років земельної ділянки площею 0,3500 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 3 кадастровим номером :07:035:0626, яка розташована в селі Великий Олексин на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, проведення якого призначено на 16 вересня 2025 року о 12 год. 20 хв.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно зст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Приписами ст.151 ЦПК України визначені вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Суд встановив, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Всупереч наведеним нормам, у заяві відсутні будь-які відомості щодо ціни позову про забезпечення якого просить заявник.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч.6 ст. 151 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закону № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою - ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік» з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 605,60 гривень (0,2 x 3028,00).

За таких обставин, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, зобов`язаний був сплатити судовий збір за подання такої заяви у розмірі 605,60 грн.

Позивач не додав до заяви про забезпечення позову документи, що підтверджують сплату заявником судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що свідчить про не дотримання заявником вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостоїстатті 14 цього Кодексузобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що позивач не виконав вимогист. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову підлягає повернення заявнику.

Керуючись ст. ст.2, 4, 5, 151-153, 258 - 261, 352-355 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Кучерука Тараса Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Гладишева Х.В.