Справа №295/8117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Зосименко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Хінцинської В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:

До суду заявник звернулася із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім?ю з ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та постійно проживала з останнім за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. За життя чоловік дуже хворів, потребував постійного лікування. Чоловік за станом здоров`я потребував оперативного втручання, коштів на яке не було, тому з метою отримання безкоштовного лікування (проведення хірургічного втручання), її чоловіка зареєстрували у м. Києві, проте її чоловік за місцем реєстрації не проживав, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір пенсії чоловіка заявника був вищим за розмір її пенсії, оскільки чоловік був військовим пенсіонером, тому заявник знаходилась на його утриманні. У зв`язку зі смертю чоловіка вона має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника, однак для отримання пенсії їй потрібно підтвердити факт постійного проживання разом з чоловіком за однією адресою на момент його смерті. Після смерті чоловіка заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника. Однак, рішенням від 16.01.2025 року відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки при зверненні за перерахунком пенсії не було надано документів, що підтверджують факт спільного проживання чи перебування на утриманні.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області надійшов відзив якому вони просять розгляд справи проводити без участі представника управління, відмовити заявнику в задоволені заяви, та вказує про наявність спору про право на пенсійні виплати, тому справа має слухатися в порядку позовного провадження.

Заявник надала заяву в якій просить справу розглядати в її відсутність.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.01.2025 року заявнику відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки при зверненні за перерахунком пенсії не було надано документів, що підтверджують факт спільного проживання чи перебування на утриманні. (а.с.17).

Статтею 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03.11.1984 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.11.1984 року, серії НОМЕР_1 .(а.с.10).

Згідно з витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.11). Згідно копії паспорту ОСОБА_2 з 04.12.2007 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Одночасно, як встановлено судом, з 11.02.2022 року ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 від 11.02.2022 року, що підтверджується описом документів, що надаються до ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги. (а.с.12).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.12.2023 року, серії НОМЕР_2 . (а.с. 13)

Відповідно до акту підписаного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 фактично проживав до моменту його смерті разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.15)

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вказали, що ОСОБА_2 до часу смерті постійно проживав з дружиною ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та йому мали робити операцію.

Свідок ОСОБА_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 вказав, що зареєстрував свого друга за місцем свого проживання з метою отримання померлим лікування у м. Києві, та померлий ОСОБА_2 до часу смерті постійно проживав з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно, як вбачається з довідки про доходи сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.2023 року по 30.11.2023 рік складає 7 074,58 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-І пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Пунктом 1 частини 2 ст.36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п.8 Постанови Верховного суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до п.2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку)пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно з п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19 (провадження № 61-22247св19) та від 31 серпня 2022 року в справі № 592/13089/21 (провадження № 61-5213св22), колегії суддів дійшли висновку, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не є підставою для відмови у встановленні факту її перебування на утриманні чоловіка, зокрема тому, що розмір щомісячних доходів чоловіка позивача значно перевищував розмір її доходів, а тому допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування, оскільки надавалась чоловіком своїй дружині систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування позивача на утриманні чоловіка до дня його смерті.

Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання її чоловіка не може бути доказом того, що вона не проживала з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживала зі своїм чоловік на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5«Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як зазначила заявник, встановлення факту її сумісного проживання з чоловіком та перебування заявника на утриманні чоловіка, має для неї юридичне значення, оскільки ці факти породжують юридичні наслідки, а саме вказані факти є підставою для переходу заявника на пенсію померлого чоловіка у зв`язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, покази свідків, які вказали, що ОСОБА_2 був зареєстрований у м. Києві у зв`язку із наданням можливості безкоштовного лікування, але він там не проживав, а фактично весь час проживав разом із заявником, пенсія чоловіка була для заявника основним та постійним джерелом забезпечення, а тому остання перебувала на утриманні ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що заявницею доведені та підтверджені належними доказами заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка, тому заява підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення її майнових прав стосовно переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

При цьому суд критично оцінює позицію управління пенсійного фонду про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю спричинить подальші спори щодо права на призначення та отримання такої пенсії, оскільки, між заявницею та Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області не може бути спору про право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, так як управління не є суб`єктом отримання такої пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265,293,315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко