Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачам належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 . Вказує, що вона є співвласником вказаної квартири у загальному розмірі 18/32, ОСОБА_2 у розмірі 4/32, ОСОБА_3 у розмірі 5/32, ОСОБА_4 у розмірі 5/32. Належна їй з відповідачами квартирна АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат: кімнати 6 площею 16 кв.м., кімнати 2 площею 14,8 кв.м., кімнати 4 площею 9,6 кв.м., ванної кімнати 3 площею 2,6 кв.м., туалету 7 площею 1,0 кв.м., кухні 5 площею 7,9 кв.м., лоджії 8 площею 1,7 кв.м., балкон 9 площею 1,0 кв.м., коридору площею 10,8 кв.м. Загальна площа їхньої квартири становить 65,4 кв.м., житлова площа 40,4 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорту квартири. Таким чином, співвідношення часток співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та житлової площі вказаної квартири становить: у неї 18/32 частки, тобто, 22,7 кв.м. житлової площі, у відповідача ОСОБА_2 4/32 частки, тобто 5,1 кв.м. житлової площі, у відповідачки ОСОБА_3 5/32 частки, тобто 6,3 кв.м. житлової площі, у відповідачки ОСОБА_4 5/32 частки, тобто, 6,3 кв.м. житлової площі. Між нею та відповідачами договір щодо користування спільною частковою власністю на квартиру АДРЕСА_1 не укладався та будь-які письмові домовленості щодо користування вказаною спільною частковою власністю відсутні. Однак, відповідачі заперечують її право на використання житлових кімнат у вказаній квартирі, відповідно до її частки у спільній частковій власності на вказану квартиру та фактично займають всі житлові кімнати у цій квартирі, чим порушують її право, як власника, користуватися цією квартирою. Зазначає, що спірна квартира знаходиться 9 поверсі, а тому відсутня технічна можливість виділити їй в натурі належну частку у власності, влаштувавши окреме житлове приміщення з окремим входом. А тому просить встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити їй у користування кімнату площею 16 кв.м. у вказаній квартирі; виділити їй та відповідачу ОСОБА_2 у спільне користування кімнату 2 площею 14,8 кв.м. та лоджію 8 площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати; залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату 4 площею 9,6 кв.м. та балкон, що прилягає до вказаної кімнати площею 1 кв.м., залишити у спільному користуванні всіх допоміжні приміщення квартири АДРЕСА_1 .

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча по час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та без участі її представника, зазначивши, що не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідачі у судове засідання не з"явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзиву на позов не подали, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення

Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири АДРЕСА_2 .

Також ОСОБА_1 , згідно договору дарування від 09.09.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., за реєстровим номером 437, належить 14/32 частки квартири АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, копією договору дарування від 09.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим № 437, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972.

Таким чином ОСОБА_1 належить у загальному 18/32 частки у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 65,40 кв.м.

Також, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири АДРЕСА_2 .

Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972.

Відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить по 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири АДРЕСА_2 кожній.

Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 30.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Новицькою О.В. зареєстрованих у реєстрі за № 1257 та №1258, належить по 1/32 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , кожній.

Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, копією свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 30.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Новицькою О.В. зареєстрованих у реєстрі за № 1257 та 1258, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить у загальному по 5/32 частки у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 65,40 кв.м.

Згідно зі статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У постанові від 06.02.2023 року у справі № 607/22941/21 Верховний Суд зазначив, що стаття 358 ЦК України регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Вказав, що у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначив, що подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26 травня 2021 року у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , остання має загальну площу 65,4 кв.м., в т.ч. житлову 40,4 кв.м., яка відповідно до плану приміщення складається із наступних приміщень: житлова кімната (№ 2) площею 14,8 кв.м., житлова кімната (№ 4) площею 9,6 кв.м., житлова кімната (№ 6) площею 16,0 кв.м., кухні (№ 5) площею 7,9 кв.м., ванної (№ 3) площею 2,6 кв.м., туалету (№ 7) площею 1,0 кв.м., коридору (№ 1) площею 10,8 кв.м., лоджії (№ 8) площею 1,7 кв.м., балкону (№ 9) площею 1,00 кв.м.

Згідно позовних вимог позивач просить виділити їй та ОСОБА_2 , який є її сином, житлову кімнату (№ 6) площею 16,0 кв.м., до якої прилягає балкон площею 1 кв.м., житлову кімнату (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджію (№ 8), площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати, що у загальному становитиме 33,5 кв.м., при належних їм частках у праві спільної сумісної власності, що у загальному становить 27,8 кв.м., відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач просить виділити кімнату (№4) площею 9,6 кв.м., та помилково вказує, що до такої прилягає балкон.

Суд уважає, що такий порядок користування не відповідає вимогам справедливості, оскільки у такому випадку, площа виділених кімнат значно перевищуватиме площу належну позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на квартиру, а також позбавить відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливості доступу до відкритого простору з квартири (балкону або лоджії).

А тому суд доходить переконання, що відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід виділити у користування житлову кімнату (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджію (№ 8), площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати, що також перевищує належну відповідачам площу у праві спільної часткової власності на квартиру, водночас , зважаючи на те, що кімнати які виділені позивачці житлова кімната (№ 6), площею 16,0 кв.м. та балкон (№ 9) площею 1,00 кв.м., що прилягає до вказаної кімнат та відповідачу ОСОБА_2 житлова кімната (№ 4), площею 9,6 кв.м є роздільними, відповідає вимогам розумності та справедливості, при дотриманні прав позивачки , з огляду на те, що визначення порядку користування квартирою не припиняє право спільної часткової власності на це майно і виділені частини майна (в даному випадку житлова кімната (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджія (№ 8), площею 1,7 кв.м. ) не перетворюються в об`єкт самостійної власності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 280-282, 284, 289,352-353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити наступний порядок користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлову кімнату (№ 6), площею 16,0 кв.м. та балкон ( № 9) площею 1,00 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житлову кімнату ( №4), площею 9,6 кв.м.;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спільне користування житлову кімнату (№ 2), площею 14,8 кв.м. та лоджію (№ 8), площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати;

- залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допоміжні приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме: кухню (№ 5 ) площею 7,9 кв.м., ванну (№ 3) площею 2,6 кв.м., туалет (№ 7) площею 1,0 кв.м., коридор (№ 1) площею 10,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_3 , сплачений судовий збір у розмірі по 357,86 (триста п"ятдесят сім грн. 86 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук