Справа № 278/6207/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суду Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє Баньківський Володимир В`ячеславович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про припинення права власності та сплату грошової компенсації частки у праві спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача від імені ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, позовні вимоги якої згодом були уточнені та просив:

-припинити право власності ОСОБА_2 на частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та на частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та на частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, що становить 30550 грн, та грошову компенсацію вартості частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок, що становить 63925 грн за рахунок грошових коштів, які зберігаються на депозитному рахунку суду, які були перераховані згідно квитанції до платіжної інструкції №ПН 136002С1 від 14.11.2024 року;

-стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Вказані позовні вимоги аргументував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та земельна ділянка площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Спадкоємцями померлого є його мати ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , яким видано приватним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на частки майна, що належали спадкодавцю. ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_4 , отримала свідоцтво про право власності на частки у праві спільної сумісної власності на зазначене майно, оскільки таке майно було набуте у шлюбі.

Відтак, ОСОБА_2 стала власником частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, площею 0,1657 га. ОСОБА_3 стала власником частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, площею 0,1657 га та ОСОБА_1 власником частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, площею 0,1657 га.

Як вбачається із висновку будівельно-технічної експертизи від 06.12.2023 року здійснити поділ спірного будинку не є можливим, оскільки площа будинку є замалою, а відтак частка відповідача є незначною. Об`ємно-планувальне рішення житлового будинку не дозволяє облаштувати додаткових житлових кімнат, а також внаслідок фізичного зносу будинку.

З дочкою ОСОБА_3 у позивача спору щодо володіння та користування спірним майном немає, однак такий спір наявний з ОСОБА_2 , яка обмежує та не визнає права інших співвласників. Крім того, спільне володіння сторонами будинком теж є неможливим, оскільки ОСОБА_2 провокує конфлікти, не допускає інших співвласників до нього та перешкоджає стороні володіти та користуватись своєю власністю.

За таких обставин спір може бути вирішений шляхом сплати грошової компенсації ОСОБА_2 її частки у праві власності з припиненням її права на вказану частку.

Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 58).

12.04.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено товарознавчу експертизу, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи (а.с. 96-97).

На виконання вимог ухвали суду надійшов висновок №784/07-2024 від 24.07.2024 (а.с. 119-149).

Ухвалою суду поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 150).

Представником позивача подано уточнену позовну заяву від 19.11.2024 (а.с. 165-170), яка судом прийнята, про що постановлено ухвалу суду від 19.02.2025, одночасно закрито підготовче судове засідання (а.с. 182).

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явились. Від представника надійшла заява, у якій він просив проводити розгляд справи у його відсутності та позивача, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 188).

Представник відповідача направив до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, покладався на розсуд суду при ухваленні рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 68).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Свідоцтвом про право власності підтверджується, що ОСОБА_1 є власником частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яке посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №124 (а.с. 12).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №246559742 від 02.03.2021 встановлено, що право власності за ОСОБА_1 на частку даного будинку зареєстровано за номером запису про право власності: 3102363, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20 (а.с. 13).

А також відповідно до свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 є власником частки земельної ділянки площею 0,1657 га, з кадастровим номером :05:001:0208; цільове призначення для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, яке посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. (а.с. 14).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.12.2023, власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0208 та 182205560:01:000:0959 є ОСОБА_3 розмір частки , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 16-17, 18-19, 20-22).

Із висновку експерта №1663/12-2023 від 06.12.2023 встановлено, що поділ житлового будинку та земельної ділянки на якому розташований будинок згідно ідеальних часток співвласників є неможливим (а.с. 26-39).

Довідкою від 08.12.2023 року було надано інформацію про оціночну вартість об`єкта нерухомості, яка станом на 08.12.2023 складає 659684,37 (а.с. 43-44).

29.07.2024 року судом було отримано висновок судового експерта Свістунова І.С., відповідно до якого було визначено ринкову вартість об`єктів нерухомості (а.с. 119-148). Дійсною (ринковою) вартістю частки розміром житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без врахування земельного компоненту, що входять до складу досліджуваного будинковолодіння, станом на дату проведення дослідження є 30550,00 грн, а частки земельної ділянки площею 0,1657 га, з кадастровим номером :05:001:0208 за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, як умовно вільної частини земної поверхні, станом на дату проведення експертизи, становить 63925,00 грн (а.с. 148 на звороті).

19.11.2024 року до суду надійшла позовна заява з уточненими позовними вимогами, у яких представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, що становить 30550,00 грн та грошову компенсацію вартості частки земельної ділянки, площею 0,1657 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що становить 63925,00 грн, які знаходяться на депозитному рахунку суду (а.с. 165-170).

Факт внесення грошових коштів у сумі 94475,00 грн на депозитний рахунок суду підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН136002С1 від 14.11.2024 року (а.с. 179).

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

У частині першій статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Результат аналізу статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 зроблено висновок про те, що не зазначення у статті 365 ЦК України конструкції «за наявності одночасно» свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2021 року в справі № 748/2338/19 (провадження № 61-6929св21) зазначено, що «припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку».

Вказані судові рішення свідчать про єдність практики застосування статті 365 ЦК України. Виходячи із встановлених у справі обставин, з у рахуванням при вирішенні спору інтересів усіх співвласників, суд вирішує питання щодо наявності або відсутності підстав вважати, що припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За інформаційною довідкою від 20.03.2024 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 є співвласником даного будинку (а.с. 20-22).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2024 по справі № 671/1543/21 сформулював висновок, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки.

Факт внесення грошових коштів у сумі 94475,00 грн на депозитний рахунок суду підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН136002С1 від 14.11.2024 року (а.с. 179).

Положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відтак, дослідивши усі наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 356, 365 ЦК України,

ст. ст. 2-5, 10-13, 76 81, 141, 142, 206, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє Баньківський Володимир В`ячеславович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про припинення права власності та сплату грошової компенсації частки у праві спільної часткової власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та на частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та на частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, що становить 30550 грн, та грошову компенсацію вартості частки земельної ділянки площею 0,1657 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:001:0208, на якій знаходиться цей будинок, що становить 63925 грн за рахунок грошових коштів, які зберігаються на депозитному рахунку суду, які були перераховані згідно квитанції до платіжної інструкції №ПН 136002С1 від 14.11.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено та підписано 01.10.2025.

Суддя О. М. Дубовік