Справа № 159/5846/25
Провадження № 2/159/1916/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») через систему «Електронний суд» звернулося з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1486409 від 11.03.2024 на загальну суму 37099,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.03.2024між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі- ТОВ «Слон Кредит») і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства в електронній формі на умовах платності і строковості був укладений договір № 1486409 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». За умовами договору кредит у розмірі 4000 грн, наданий на строк 360 днів до 06.03.2025 зі сплатою процентів кожні 30 днів, із застосуванням стандартної ставки 2,50% в день, зниженої процентної ставки 1,50%.

ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед позичальником виконало, перерахувавши за допомогою платіжного провайдера 11.03.2024 на зазначену відповідачем у заяві платіжну картку № НОМЕР_1 кошти в розмірі 4000 грн.

Скориставшись кредитними коштами, відповідач допустила прострочення сплати процентів.

На підставі укладеного з ТОВ «Слон кредит» договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» отримало право вимоги за кредитним договором.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 складала 3999,99 грн тіла кредиту та 25899,92 грн процентів, 2000 грн штрафних санкцій.

Оскільки на 24.12.2024 строк дії Договору № 1486409 не закінчилася, ТОВ «Фінтраст капітал» нарахувало проценти в сумі 7200 грн за період з 25.12.2024 до 06.03.2025 (72 календарні дні).

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 37099,91 грн, з яких 3999,99 грн основного боргу, 25899,92+7200 грн процентів, а також 2422,40 грн судового збору і 10000 грн витрат на правничу допомогу.

28.08.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата (рекомендоване повідомлення № 06 102 773 676 72).

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Окрім того, ухвала про відкриття провадження у справі скерована відповідачу на її електронну пошту, що відображено у системі документообігу суду від 03.09.2025.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК).

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини.

11.03.2024 ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем пройшла ідентифікацію і створила на платформі ТОВ «Слон Клредит» особистий кабінет, вказавши персональні дані, номер паспорта, ідентифікаційний код, засоби зв`язку. Після чого в електронній формі, використовуючи електронний підпис у виді одноразового ідентифікатора М065 уклала з ТОВ «Слон Кредит» договір про надання споживчого кредиту№1486409 на суму 4000 грн (п.1.3), строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4), зобов`язалася повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2).

За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту (п. 1.5.1). Відповідно до п. 1.5.2 Договору якщо ж споживач до 10.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то розмір процентів, що повинен сплатити споживач до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою, яка становить 1,5% в день.

Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою на весь строк користування кредитом складає 40000 грн. (п. 1.10.1), а з урахуванням зниженої процентної ставки 38800 грн. (п. 1.10.2).

Кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1).

ТОВ «Слон Кредит» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (п. 4.1 Договору)

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, дати платежів.

11.03.2024 ТОВ «Слон Кредит» за допомогою ТОВ «Пейтек Україна» перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 4000 гривень на зазначену відповідачем в п.2.1 Договору платіжну карту НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою провайдера №В.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 11.03.2024 № 1486409 ОСОБА_1 09.04.2024 внесла платіж в сумі 1800,01 грн, з яких первісний кредитор відніс 0,01 грн на погашення тіла кредиту, а 1800 грн на погашення процентів. За розрахунком первісного кредитора станом на 24.12.2024 заборгованість позивача складає 31899,91 грн, з яких: 3999,99 грн. тіла кредиту, 25899,92 грн процентів, 2000 грн пені.

24.12.2024 між первісним кредитором і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 24122024 про відступлення права вимоги, згідно з Реєстром до якого за порядковим номером 1816 включена ОСОБА_1 за кредитним договором № 1486409 від 11.03.2024 на суму 31899,91 грн, з яких 3999,99 грн тіла кредиту, 25899,92 грн процентів, 2000 грн пені (кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 229).

За розрахунком заборгованості новий кредитор нарахував за період з 25.12.2024 до 06.03.2025 в межах строку кредитування (за 72 календарні дні) проценти за ставкою 2,50% в день (від суми кредиту 3999,99 грн з урахуванням проведеної проплати 0,01 грн), що становить 7200 грн.

Позивач визначив загальний розмір заборгованості на час звернення до суду 37099,91 грн: 3999,99 грн тіла кредиту та 33099,92 грн процентів (25899,92+7200).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. ОСОБА_1 при укладенні договору проходила ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач, підписавши договір, не лише погодила його умови, але й скористалася кредитними коштами, які перераховані на вказаний нею у договорі картковий рахунок, здійснила платіж на повернення тіла кредиту та відсотків.

Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована особа, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належні оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників, докази оплати за договором.

Позивачем на підтвердження права вимоги до відповідача надані копія договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, реєстр прав вимоги, акт прийому-передачі реєстру боржників за спірним кредитним договором, докази оплати за договором, тому суд вважає, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підтвердило факт переходу до нього права вимоги за договором № 1486409 про надання споживчого кредиту від 11.03.2024, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит».

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості первісному кредитору, тому, враховуючи доведеність позивачем переходу до нього право вимоги, позовні вимоги є підставними.

При вирішенні питання розміру заборгованості суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Позивачем заявлено до стягнення 3999,99 грн тіла кредиту, розмір якого обрахований первісним кредитором з урахуванням внесеного відповідачем 09.04.2024 платежу в сумі 1800,01 грн, з яких 1800 грн первісний кредитор зарахував на погашення процентів, а 0,01 грн - на тіло кредиту.

Окрім тіла кредиту позивачем заявлена до стягнення заборгованість за процентами в розмірі 33099,92 грн, з яких 25899,92 грн нарахованих первісним кредитором на дату відступлення права вимоги (289 календарних днів, з яких 60 днів за правомірне користування кредитом і 229 днів за період прострочення зобов`язання), та 7200 грн, нарахованих позивачем за період з 25.12.2024 до 06.03.2025 (за 72 календарні дні).

Проценти нараховувалися таким чином:

-за перші 30 днів первісний кредитор нараховував проценти за зниженою процентною ставкою 1,50% в день в розмірі 1800 грн (4000 грн (тіло кредиту)х1,50% (знижена процентна ставка)х30 днів=1800 грн);

-наступні 30 днів та в подальшому до дати відступлення права вимоги (24.12.2024) первісний кредитор нараховував проценти за стандартною процентною ставкою 2,50% в день від тіла кредиту 3999,99 грн (з урахуванням внесеного платежу 0,01 грн);

-наступні 72 календарні після відступлення права вимоги (з 25.12.2024 до 06.03.2025) дні позивач (фактор) нараховував проценти за стандартною ставкою 2,50% в день.

Однак, частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023.

Кредитний договір, про який йдеться у справі, укладений між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 11.03.2024, тобто після внесення відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживче кредитування, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, умови пунктів 1.5.1 та 1.5.2 договору про надання кредиту щодо встановлення стандартної денної процентної ставки 2,50 % та зниженої 1,50% є нікчемними.

У зв`язку з цим заявлену до стягнення заборгованість необхідно перерахувати:

з 11.03.2024 до 09.04.2024 за 30 днів користування кредитом відповідачу могли бути нараховані проценти за ставкою 1% в день від тіла кредиту 4000 грн, тобто в сумі 1200 грн (4000х1%х30=1200). Відповідач внесла платіж 1800,01 грн. Враховуючи положення п.5.6 кредитного договору про порядок зарахування платежів, 1200 грн необхідно зарахувати на проценти за користування кредитом, а перевищену суму 600,01 грн (1800,01-1200=600,01) потрібно віднести на погашення тіла кредиту. Відповідно залишок тіла кредиту становить (4000-600,01=3399,99). Тобто з 10.04.2024 до 06.03.2025 (за 331 календарний день) проценти необхідно обрахувати за ставкою 1% від тіла кредиту 3399,99 грн. Відтак заборгованість за процентами за 331 день (з 10.04.2024 до 06.03.2025) становить 11253,97 грн (3399,99х1%х331=11253,97).

Тому загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 3399,99 грн (тіло кредиту) + 11253,97 грн (проценти) =14653,96 грн.

Щодо вимоги позивача про нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України до моменту виконання рішення, то суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, не вбачає підстав для застосування положень частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог витрати зі сплати судового збору.

Позивач сплатив судовий збір за ставкою 0,8 в розмірі 2422,40 грн. Позов задоволений на 39,50% (14653,96х100:37099,91), тому до стягнення підлягає 956,85 гривень (2422,40х39,50%:100) судового збору.

Окрім судового збору позивач просив стягнути 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Столітнім М.М.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 укладеного з адвокатом Столітнім М.М., ордер від 12.08.2025, заявку №9767 на виконання договору, копію Акту №9767 приймання-передачі виконаних робіт від 10.12.2024, рахунок на оплату послуг.

Відповідач, всупереч вимог ч.5 ст.137 ЦПК України, не скористалася своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат.

Водночас суд вважає необхідним застосувати приписи частини другої статті 141 ЦПК України та стягнути з відповідача 3950 гривень витрат на правничу допомогу (10000х39,50:100), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог, відповідає принципам розумності та справедливості.

Керуючись статтями 12, 76-81, 137, 141, 247, 268, 274-278, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 6, 207, 509, 512, 514, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1055, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №1486409 від 11.03.2024 в розмірі 14653 (чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 96 копійок, з яких 3399,99 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11253,97 гривень заборгованість за процентами.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 85 копійок судового збору і 3950 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , адреса: м.Київ, вул.Загородня, 15, офіс 118/2.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 03.10.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК