Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

Справа № 712/2515/25

номер провадження 2/695/1221/25

21 серпня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Землянухіної Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулося до Соснівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № від 14.12.2017 у розмірі 50319,58 грн., з них: 35454,56 грн. заборгованість за кредитом, 14855,02 грн. заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 березня 2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників №1.

14.12.2017 р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №.

Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг. кредитування та видача і обслуговування картки.

АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі відповідно до умов договору, активував кредитну картку 14.12.2017 р.

Відповідачем кредитні кошти отримувалися та деякий час здійснювалося погашення кредитної заборгованості. Останній платіж було здійснено 15.05.2020 р.

За період з 2017 по 2023 рр. відповідачем здійснювались операції по розрахунках карткою та зняття готівки.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконував належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 50319,58 грн. (35464,56 грн. по тілу кредиту, 14855,02 грн. - заборгованість по відсотках).

11.11.2024 р. позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті.

У зв`язку з вище викладеним позивач просить стягнути вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2025 р. цивільна справа №712/2515/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості передана за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

26.03.2025 р. дана справа надійшла до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи передана головуючому судді Степченку М.Ю.

07.04.2025 р. від представник позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 8500,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи.

Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить здійснити розподіл судових витрат.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Судом установлено, що 14.12.2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту 5347,00 грн.; строк кредиту 9 місяців; проценти - фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% в місяць.

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту, графік платежів.

Особистим підписом в розписці ОСОБА_1 ствердив факт отримання картки № НОМЕР_1 , імітованої АТ «ОТП Банк» на його ім`я.

З розрахунку заборгованості, здійсненого АТ «ОТП Банк», та звіту- рахунку за період з 14.12.2017 р. по 24.03.2023 р. вбачається, що станом на 24.03.2023 р. ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № в сумі 50319,58 грн.

24 березня 2023 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали Договір факторингу № 24/03/23.

За цим Договором клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п.1.1-1.4 Договору).

Згідно з п.6.1 вказаного Договору факторингу, у відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів.

Відповідно до п.6.2.3 зазначеного Договору факторингу, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.

ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило АТ «ОТП Банк» за відступлення права вимоги за Договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 - 7155 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 46 від 24.03.2023.

Згідно витягу з додатку № 1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № від 14.12.2017 року в сумі 50319,58 грн., з яких: 35464,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14855,02 грн. - заборгованість за відсотками.

07.11.2024 року на адресу відповідача позивачем було надіслано вимогу №1107/24 про погашення кредитної заборгованості, в якій повідомлено про відступлення права вимоги та суму заборгованості, яку відповідач має сплатити.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому в нього виникла заборгованість по тілу кредиту та відсоткам. Протилежного стороною відповідача суду не доведено та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача в цій частині.

Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу відповідача за кредитним договором у загальній сумі 50319,58 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними, стверджені належними, допустимими доказами та підлягають до повного задоволення.

Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК України належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ст. 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. підтверджуються договором про надання правової допомоги; додатком №1 до договору, актом про надання правничої допомоги (з детальним описом робіт), платіжною інструкцією.

Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8500,00 грн. у порядку відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за Кредитним договором № від 14.12.2017 у розмірі 50319,58 грн., з них: 35454,56 грн. заборгованість за кредитом, 14855,02 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судовий збір у сумі 3028,00грн. та 8500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко