Справа № 489/2735/25
Номер провадження 2/489/1958/25
07 жовтня 2025 року місто Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості
Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №562-А від 04.04.2019 в розмірі 419946,32 грн., з яких заборгованість за основним боргом -305500,20 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом -112175,48 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 183,56 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів 243,85 грн. , втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 811,75 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1031,48 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2019 між позивачем та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит №562-а. У забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем укладено Договір застави майна, предметом якого став транспортний засіб- автомобіль марки КІА, д.н.з. НОМЕР_1 . Всупереч взятих на себе зобов`язань, відповідач порушив в односторонньому порядку умови Кредитного договору та чинне цивільне законодавство, ОСОБА_1 кредит та проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі та своєчасно не сплачує, починаючи з 03.10.2021. 21.02.2024 Банком зупинено нарахування процентів за користування кредитом. Станом на 27.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 419946,32 грн.
Представник позивача подала заяву, якою вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала.
Відповідач в судові засідання 18.06.2025, 24.07.2025 та 07.10.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив до суду не подано. На вищевказані судові засідання від представника відповідача Гришаєвої Я. М. надходили клопотання про відкладення. В якості причин неявки в судове засідання представник відповідача вказує проходження відповідачем військової служби, однак доказів цього суду не надано. Крім того, відповідач мав можливість подати відзив на позов та брати участь в судовому засіданні через представника.
Суд дійшов висновку, що відповідачем та його представником не надано доказів поважності причин неявки в судове засідання.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
04.04.2019 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №562-а (далі - Договір), відповідно до якого позичальнику надається кредит в загальному розмірі 408966,00 грн. на строк 84 міс. з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.04.2026, якщо інший строк або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору; кредит надається для придбання транспортного засобу за Договором купівлі-продажу.
Відповідно до п.2.4 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 16,99% річних; зазначена процентна ставка є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється , починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного у Договорі. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяці 30, у році-360 незалежно від кількості днів в розрахунковому періоді.
Згідно з п.3.3.2. Договору повернення кредиту, сплата процентів, комісійних винагород здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.
Відповідно до п.3.3.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 8355,19 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок.
Договір про споживчий кредит №562-а разом з Таблицею обчислення загальної вартості кредиті для споживача підписано відповідачем врасноручним підписом.
Відповідно до меморіального ордеру №562-А від 04.04.2019 відбулося перерахування коштів від платника Комінарець на користь одержувача ТОВ «Флагман Авто» у розмірі 408966,00 грн.
Представником позивача надано виписку по рахунку на ім`я ОСОБА_1 за період з 04.04.2019-27.03.2025.
Заявою від 05.12.2022 ОСОБА_1 визнав розмір заборгованості за кредитним договором №562-А від 04.04.2019 в повному обсязі та зобов`язався в добровільному порядку погасити борг в строк до 01.03.2023.
10.01.2024 на адресу відповідача направлено Вимогу про дострокове повернення кредиту.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач виконав свої зобов`язання надав в визначений строк грошові кошті.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно правової позиції ВСУ у справі за № 6-224цс17, зазначається, що за частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Відповідно до статті 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно з постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №918/344/17 формулюванняст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч.2ст.625 ЦК Українинарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, з яким погоджується суд, станом на 27.03.2025 утворилась заборгованість в розмірі 419946,32 в тому числі: 305 500,20 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 112,175,48 - проценти за користування кредитом; 183,56 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 243,85 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 811,75 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1031,48 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При цьому 3% річних та інфляційні втрати нараховувалися позивачем за період з 04.12.2019 по 04.02.2022.
У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надано.
Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.141Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 6299,19 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором про споживчий кредит №562-А від 04.04.2019, яка станом на 27.03.2025 складає 419946 грн. 32 коп. (чотириста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень тридцять дві копійки), з яких: 305 500,20 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 112 175,48 - проценти за користування кредитом; 183,56 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 243,85 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 811,75 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1031,48 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6299,19 грн. (шість тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень дев`ятнадцять копійок).
Інформація про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщоапеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.10.2025.

Суддя В. В. Кокорєв