Справа № 308/8690/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

представника відповідача адвоката Бухтоярової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 200259763 від 25.03.2020 року, в сумі: 42722,64 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви № 200259763 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредитний ліміт відповідно до умов кредитного договору, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитним лімітом відповідно до умов цього договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме було відкрито поточной рахунок та надано кредитний ліміт в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальника, що підтверджується виписками за кредитними договорами.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №200259763 від 25.03.2020 року становить 42722,64 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18436,53 грн.

25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200259763 від 25.03.2020 року.

Процесуальні дії по справі, заяви учасників

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторони.

25.07.2025 року представник відповідача адвокат Бухтоярова Оксана Василівна подала заяву про застосування до всіх позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» строків позовної давності, згідно якої вказує, що останній платіж здійснений відповідачем в січні 2022 року, тому трьохрічний строк позовної давності пропущений, оскільки позов подано в червні 2025 року. Також вказує, що ОСОБА_1 до теперішнього часу здійснює догляд за мамою з інвалідністю, яка потребує цілодобового догляду і він перебуває у важкому матеріальному становищі.

11.09.2025 представник відповідача адвокат Бухтоярова Оксана Василівна подала заяву про приєднання правової позиції по справі №308/8690/25

Представник позивача у судове засідання 01.10.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, в матеріалах справи наявне клопотання від 01.07.2025 року представника позивача, згідно якого просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Враховуючи наведене, заслухавши думку представника відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Бухтоярова О.В. у судовому засіданні 01.10.2025 у вступному слові та поясненнях позовні вимоги не визнала, зазначила, що такі безпідставні, позивачем не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Вказала, що доданий позивачем розрахунок є неналежним доказом, не додано і доказів відступлення права вимоги до відповідача. Відповідач жодних відносин з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не мав, та жодних повідомлень про відступлення права вимоги не отримував. На поставлені запитання представник відповідача зазначила, що відповідач виконував умови договору, сплачував передбачені таким платежі, однак з лютого 2022 року після введення воєнного стану здійснює догляд за мамою яка має інвалідність, та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заявила про застосування позовної давності, просила в задоволенні позову відмовити та зважаючи що позов типовий, не потребував часу на підготовку просила зменшити судові витрати на правову допомогу до 0 грн. 00 коп.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 25.03.2020 ОСОБА_1 підписав Заяву (Оферту) №200259763, якою запропонував Акціонерному товариству «Банк Форвард» на умовах, викладених в Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток АТ «Банк Форвард» та Тарифами за платіжними картками фізичних осіб банку, укласти із ним Договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого випустити на його ім`я платіжну картку, відкрити на його ім`я поточний рахунок, що буде використовуватися в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки.

Відповідно до підписаного 25.03.2020 відповідачем Паспорту споживчого кредиту продукту Кредитна карта КОКО КАРД MasterCard Noname_dist відповідач погодилася із такими умовами кредитування: тип наданого кредиту відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 11 місяців; сума кредиту до 100 000 гривень під час укладення кредиту, до 200 000 гривень у випадку збільшення ліміту; мета споживчі потреби; процентна ставка 48% річних; загальні витрати за кредитом: сума кредиту 100 000 грн. 50 158, 35 грн., сума кредиту 200 000 грн. 100 316,70 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту: сума кредиту 100 000 грн. 150 158, 35 грн., сума кредиту 200 000 грн. 300 316,70 грн.; реальна річна процентна ставка 57,22% річних; щомісячна плата за участь у програмі страхування від нещасних випадків і хвороб 1%; щомісячна страхова премія за Програму страхування фінансових ризиків «Захист від шахрайств» - 15 грн.; плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги смс повідомлень 5 грн. щомісячно.

Також в матеріалах справи міститься підписаний відповідачем опитувальник клієнта фізичної особи від 25.03.2020 року, договір добровільного страхування життя власника карткового рахунку (акцепт) № GLІ3 від 25.03.2020 та розписа про отримання картки за договором №200259763 від 25.03.2020.

На підставі поданої 25.03.2020 ОСОБА_1 заяви до АТ «Банк Форвард» йому відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

25.03.2020 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено Договір про використання електронного підпису №200259763 від 25.03.2020.

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №200259763 від 25.03.2020 станом на 09.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 42722,64 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24 286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18 436,53 грн.

Розмір заборгованості, період нарахування підтверджено випискою АТ «Банк Форвард» по особовому рахунку угоди №200259763 від 25.03.2020 за період із 21.06.2013 по 10.06.2023 та випискою по особовим рахункам з 11.06.2023 та 24.07.2024.

25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло права вимоги до позичальників та/або заставодавців, зазначених у Додатку №1 до Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до Договору.

Згідно з п. 2 Договору новий кредитор (ТОВ «ФК «Кредит Капітал») в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами.

Відповідно до п. 4 Договору, сторони погодили, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 69 349 284,90 грн. (ціна договору). Загальна ціна активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор, та яка підлягає сплаті Новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70 122 419,74 грн. без ПДВ.

Як убачається з копії платіжної інструкції № 4170 від 23.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перерахувало на рахунок АТ «Банк Форвард» 70 122 419,74 грн., як оплату за лот GL1N426202.

Відповідно до Витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 (Додаток №1 до Договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги), підписаного АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №200259763 від 25.03.2020 на загальну суму 42722,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24 286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18 436,53 грн.

Позивачем 09.06.2025 надіслано письмову вимогу відповідачу, в якій повідомлено про відступлення права вимоги за договором та про необхідність погашення кредитної заборгованості, на яку відповіді відповідач не надав та заборгованість не погасив.

Стороною відповідача до матеріалів справи додано копію висновку №50/5 про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі виданого 27.06.2025 ОСОБА_2 , її копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 11.12.2012, та акт проведення обстеження сім`ї №238 від 17.06.2024, з якої слідує що ОСОБА_1 надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2020 ОСОБА_1 підписав Заяву (Оферту) №200259763, якою запропонував Акціонерному товариству «Банк Форвард» на умовах, викладених в Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток АТ «Банк Форвард» та Тарифами за платіжними картками фізичних осіб банку, укласти із ним Договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого випустити на його ім`я платіжну картку, відкрити на його ім`я поточний рахунок, що буде використовуватися в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки. На підставі поданої 25.03.2020 ОСОБА_1 заяви до АТ «Банк Форвард» йому відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Судом з наданого розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором №200259763 від 25.03.2020 станом на 09.06.2025 складає 42722,64 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24 286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18 436,53 грн.

Окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками 18 436,53 грн., що відображено у договорі №200259763 від 25.03.2020 та Паспорті споживчого кредиту.

У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано заяву (оферту), Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.

Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.

Крім того, судом встановлено, що 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до Витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 (Додаток №1 до Договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги), підписаного АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №200259763 від 25.03.2020 на загальну суму 42722,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24 286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18 436,53 грн.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ні попереднього кредитора.

Окрім того, представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.

Як встановлено ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, за змістом норми ст.261ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно з ч.5 ст.261ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З даним позовом позивач звернувся до суду 19.06.2025 та заявлено вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №200259763 від 25.03.2020 станом на 09.06.2025.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова КМ України від 11.03.2020 № 211) та закінчився 30.06.2023 (постанова КМ України від 27.06.2023 № 651).

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду не було порушено строків позовної давності.

Щодо посилань представника відповідача на неправильність розрахунку задобргованості, то суд бере до уваги, що відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку, доказів зворотного суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду доказів на спростування суми заборгованості, а відтак суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є вірним.

Щодо доводів сторони відповідача про те, що витяг з реєстру боржників, є неналежним доказом, який підтверджує суму боргу, то такі суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано належних доказів які б спростували наданий позивачем розрахунок боргу, зокрема сплати платежів, які не враховані позивачем при його складанні.

Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, ні позивачу, ні попередньому кредитору, ОСОБА_1 односторонньо порушив взяті на себе зобов`язання за договором, відтак суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 42722,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24 286,11 грн.; заборгованість за відсотками 18 436,53 грн. підставний та підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» задоволено, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №277 наданих послуг від 09.06.2025, детальний опис наданих послуг до акту №277 від 09.06.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025, в яких зазначено перелік наданих послуг та вартість таких становить 7000,00 грн.

На підставі викладеного, зважаючи на категорію і складність справи, враховуючи вимоги ст. ст. 133, 137 ЦПК України граничний розмір витрат, обсяг надання послуг та виконану адвокатом роботу (надані послуги), принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення, у розмірі 4000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ) заборгованість за договором № 200259763 від 25.03.2020 в розмірі 42 722 (сорок дві тисячі сімсот двадцять дві) грн. 64 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 03.10.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило