Справа № 243/7502/25
Провадження № 2-с/243/104/2025
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

06 жовтня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області А.О. Гончарова, розглянувши цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Лях Ігор Дмитрович про поновлення строку подачі заяви про скасування судового наказу, скасування судового наказу у справі за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом, виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 25.08.2025 стягнуто з ОСОБА_2 , загальної заборгованості в сумі 24240,89 грн., а саме: заборгованість за теплову енергію за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 23366,43 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 874,46 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 242,24 грн.

06.10.2025 до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу звернулася боржник ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Лях І.Д., в обґрунтування якої заявник зазначає, що вона з 12.04.2022 не проживає за вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою, що підтверджується довідкою від 12.04.2022 № 5106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, про що боржниця інформувала управителя будинку та всіх надавачів послуг засобами зв`язку. Крім того, матеріали справи № 243/7502/25 містять розрахунок заборгованості за період поза межами встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України загальної позовної давності у три роки. Боржниця вважає, що подані стягувачем як оригінали вказані письмові докази, в т. ч. засвідчені іншої особою, створені (отримані) під впливом, спрямованим на формування хибного уявлення щодо дійсних обставин справи. Зазначає, що за таких обставин, подані стягувачем письмові докази не можна вважати достовірними та допустимими і такими, що мали бути прийняті до уваги під час розгляду заяви. Також боржниця отримала інвалідність і отримує пенсію в місті Одеса, що підтверджується довідкою МСЕК 12 ААД № 363637 та пенсійним посвідченням. Судовий наказ боржниця не отримувала, про наявність справи дізналася випадково за допомогою адвоката. Доступ до матеріалів справи був наданий адвокату 29.09.2025, що підтверджується датою відкриття судом доступу адвокату до справи в кабінеті Електронного суду. Таким чином, на думку заявниці, причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу можуть бути визнані поважними, і просить його поновити. Крім того, заявник ОСОБА_1 вважає судовий наказ не обґрунтованим, оскільки правила наказного провадження не передбачають права суду додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини спірних правовідносин, а тому вимоги стягувача не є безспірними, оскільки вбачається наявність спору про право, на підставі чого просить суд скасувати наказ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2025 справа 243/7502/25, провадження № 2-н/243/1606/2025, та у випадку задоволення заяви стягнути стягувача на її користь судові витрати.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, суд виходить з наступного.

Статтею 170 ЦПК України встановлено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Так, згідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

У відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Боржник ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.04.2022 № 5106-, на час винесення судового наказу та направлення його боржнику, на території м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області не перебувала.

Дослідивши вказане клопотання про причину пропуску строку, наведену у ньому боржником, для подачі заяви про скасування судового наказу поважною, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання.

Ознайомившись з матеріалами справи, із заявою про скасування судового наказу та додатками до неї, заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим наказом, виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 25.08.2025 стягнуто з ОСОБА_2 , загальної заборгованості в сумі 24240,89 грн., а саме: заборгованість за теплову енергію за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 23366,43 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 874,46 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 242,24 грн.

Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, та зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому доводи, на які посилається боржник в обґрунтування своїх заперечень, є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, на час розгляду заяви про скасування судового наказу відсутні підстави для її повернення, заявлені вимоги про скасування судового наказу є такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені боржником у заяві доводи можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, а спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення.

Необхідність у вирішенні питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу, відсутні.

Щодо посилання представника заявника про понесені витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу за подачу заяви про скасування судового наказу, суд керується таким.

Частиною першою статті 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд відмічає, що відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як справа, в якій постановлено оскаржувану ухвалу, розглянута в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат.

Своєю чергою, в наказному провадженні розглядаються безспірні вимоги, що виключає можливість стягнення судовим наказом витрат на професійну правничу допомогу.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України, який не містить положень, які б передбачали можливість розподілу витрат на правничу допомогу.

На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», склад та розмір витрат на правничу допомогу входять до предмета доказування у справі, в якій сторони, користуючись принципами змагальності та диспозитивності судового процесу, обґрунтовують свої вимоги та заперечення не лише стосовно вимог по суті спору, й з приводу витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, такі судові витрати не відшкодовуються.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-171 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання боржника ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Лях Ігор Дмитрович про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, задовольнити.

Поновити боржнику ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 25.08.2025 по справі № 243/7502/25, провадження № 2-н/243/1606/2025, за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги.

Заяву боржника ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Лях Ігор Дмитрович про скасування судового наказу у справі за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задовольнити.

Судовий наказ, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 25.08.2025 по справі № 243/7502/25, провадження № 2-н/243/1606/2025, за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , загальної заборгованості в сумі 24240,89 грн., а саме: заборгованість за теплову енергію за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 23366,43 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.09.2022 року до 01.07.2025 року у сумі 874,46 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 242,24 грн. скасувати.

Роз`яснити стягувачу обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного або загального позовного провадження.

Копію ухвали направити боржнику та стягувачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова