РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 562/2917/24

Провадження № 22-ц/4815/799/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариства «Ю АР ДІ Українські дороги»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги» на додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2025 року, ухвалене в складі судді Ковалика Ю.А., дата складання повного тексту рішення відсутня, у справі № 562/2917/24,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 384913 грн 54 коп., моральну шкоду в сумі 7000 грн, крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 3919 грн 14 коп., витрати понесені в зв`язку з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 10221 грн 75 коп., а всього на загальну суму 406054 грн 43 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

31.03.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Олійника В.П. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійно-правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

В поданій на додаткове рішення суду апеляційній скарзі представник відповідача вказує, що витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі є необгунтованими, а розмір витрат не відповідає критерію співмірності та реальності. Просить суд додаткове судове рішення скасувати, а заяву про винесення додаткового рішення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час судових дебатів, представник позивача не зробив відповідну заяву про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Вважає, що фіксований розмір за представництво у судових засіданнях у суді першої інстанції у розмірі 3000,00 грн є неспівмірним зі складністю та обсягом виконаних робіт адвокатом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 1ст. 367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги №181023 від 18.10.2023 між адвокатом Олійником В.П. та ОСОБА_1 ; копію акту наданих послуг 562/2917/24 від 31.03.2025; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі №562/2917/24; копію платіжної інструкції 2.111795501.1 від 31.03.2025.

Повноваження представника позивача адвоката Бондарчук В. підтверджуються долученим до справи ордером на надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до пункту 3 частини 1статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей124,129 ГПК України(аналогічні положення закріплені й у статтях134,141 ЦПК України),кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19).

У постанові від 31 липня 2024 року у справі №916/2929/22 Верховний Суд наголосив на різниці між заявою про стягнення судових витрат та заявою про намір подати докази понесення судових витрат, про яку йдеться у частині 8 статті 129 ГПК України (аналогічна норма міститься у частині 8 статті 141 ЦПК України). У вказаній нормі йдеться не про заяву про стягнення витрат, а саме про те, що розмір цих витрат встановлюється на підставі доказів, поданих або до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, ключовим є те, коли саме особа, яка має намір стягнути судові витрати, подала до суду докази та які дії для цього вчинила.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21, від 31 травня 2022 у справі № 917/304/21, від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20).

З урахуванням принципу правової визначеності заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Протилежне тлумачення розумінні частини восьмої статті 141тачастини першої статті 246 ЦПК України суперечить принципу правової визначеності та посягає на гарантоване державою верховенство права.

Відповідне тлумачення надано у постанові Верховного Суду від 19 червня 2024 року у справі № 401/1086/23, провадження № 61-4103св24.

Незаявлення до ухвалення судового рішення про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат, а не для залишення її без розгляду.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі №910/216/23.

Як вбачається з матеріалів справи , адвокат Олійник В.П. в позовній заяві повідомив суд про подальше подання доказів понесених витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України та просив стягнути з відповідача на користь позивача інші судові витрати.

Окрім цього, адвокат брав участь у відкритому судовому засіданні 24.03.2025 року та заявив про те, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть надані після прийняття рішення суду, що відповідає нормі ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що представник позивача повідомив про намір подати докази на підтвердження їх розміру після ухвалення судового рішення протягом встановленого строку, суд першої інстанції підставно вважав за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача розмір витрат на правничу допомогу, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, вчинених необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02.10.2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.