Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4633/25
Провадження №: 2-о/332/176/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, у якій просила встановити факт належності їй «свидетельства о праве личной собственности на жилой дом», виданого 08.04.1993 на імя « ОСОБА_2 » на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів від 26.03.1991 № 23.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що їй на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме, житловий будинок з прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів від 26.03.1991 № 23 їй було видано мовою оригіналу «свидетельство о праве личной собственности на жилой дом», у якому засвідчено, що увесь житловий будинок за вищевказаною адресою належить мовою оригіналу « ОСОБА_2 »» на праві приватної власності. Через те, що у правовстановлюючому документі на будинок прізвище заявниці вказано російською мовою і таке зазначення прізвища російською мовою не відповідає документам, які посвідчують особу заявниці, ОСОБА_1 листом від 22.08.2025 звернулася до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району як правонаступника Гуляйпільської міської ради народжених депутатів. Однак, листом від 25.08.2023 № Р-034-3 заявниці повідомлено, що перевірити правильність написання прізвища на дату видачі рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності на житловий будинок не виявляється можливим через відсутність документів, що слугували підставою для прийняття рішення та видачі свідоцтва. У зв`язку з неможливістю виправлення помилки у написанні прізвища ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа.

Ухвалою судді від 11 вересня 2025 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, встановлений строк для подання учасниками письмових заперечень проти заяви.

У судове засідання 02.10.2025 учасники справи не з`явилися. У заяві про встановлення юридичного факту ОСОБА_1 просила розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області до суду не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожна особа, як вбачається зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (надалі - постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 16.10.1997, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Гуляйполе Запорізької області. На другій сторінці паспорту заявниці вказані її прізвище, ім`я, по батькові російською мовою: « ОСОБА_3 " (а.с. 6-7).

У паспорті міститься відмітка Гуляйпільського районного відділення УМВС України в Запорізькій області від 17.10.1997 про місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З документа, що складений російською мовою та має назву «свидетельство о праве личной собственности на жилой дом» від 08 квітня 1993 року, вбачається, що Гуляйпільська міська рада народних депутатів засвідчує, що увесь житловий будинок з належними йому спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , дійсно належить «Резник Клавдии Тихоновне» на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської ради народних депутатів за № 23 від 26 березня 1991 року. Житловий будинок зареєстрований в Пологівському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за гр. «Резник Клавдией Тихоновной» і записаний 11 березня 1993 року до реєстрової книги № 202 (а.с. 10).

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

ОСОБА_1 звернулася до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області із заявою про внесення змін до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. Листом від 25.08.2025 № Р-034-3 Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області повідомило про неможливість внесення змін до рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів від 26.03.1991 № 23 та до свідоцтва через незбереження документів, на основі яких приймалося дане рішення.

Отже, суд вважає, що розбіжності у написанні прізвища, ім`я по батькові заявниці виникли внаслідок особливостей їх перекладу на російську мову.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 211, 247, 258-259, 263-265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа «свидетельство о право личной собственності на жилой дом», виданого 08 квітня 1993 року на ім`я « ОСОБА_2 » на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів № 23 від 26 березня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

заінтересована особа: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 117-Б, .

Суддя У. В. Блажко