Справа № 345/4245/25
Провадження № 2/345/1913/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито провадження по справі та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено відповідачам на зареєстровану адресу їх місця проживання, проте поштові відправлення не були вручені та повернулися до суду.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 08.08.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачів викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

06.10.2025 представником позивача подано суду клопотання про долучення доказів, в якому зазначає, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3341,60 грн, які просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Просить суд долучити до матеріалів справи: акт №29 від 03.10.2025 здачі - приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025р.

Крім того, 06.10.2025 представником позивача подано суду заяву про закриття провадження у справі, в якій зазначає, що 27.08.2025р. ОСОБА_3 добровільно задовольнив позовні вимоги позивача, сплатив заборгованість у розмірі 1708,02 грн. З цього вбачається, що відповідачі визнали позовні вимоги і сплатили заявлену заборгованість після відкриття провадження у справі.

Сторона позивача повідомляє суд, що позивач не підтримує позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачами, і просить прийняти відмову позивача від позову у зв`язку з непідтриманням своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі. Зникли підстави з приводу яких позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права. Представник позивача просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову внаслідок задоволення вимог відповідачами після пред`явлення позову.

Також представник позивача зазначає, що підприємцем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3341,60 грн, що підтверджено доказами. Враховуючи те, що позивачем фактично понесені судові витрати у даній справі, тому представник позивача просить суд їх стягнути на користь позивача із відповідачів солідарно, оскільки останні задовольнили позовні вимоги лише після пред`явлення позивачем позову до суду та відкриття провадження у даній справі.

06.10.2025 судом отримано від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Долинки О.А. клопотання про зменшення судових витрат, в якому зазначає, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не співмірним до даного спору і категорії справи. Зазначає, що справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, участі в судових засіданнях сторона позивача не бере. Відповідачем заборгованість оплачена добровільно і в позасудовому порядку. Судова практика щодо даної категорії справ є напрацьованою, сталою та незмінюваною вже тривалий час, не потребує детального вивчення проблеми, аналізу законодавства та розроблення стратегії ведення справи. У зв`язку з цим, представник відповідача просить суд вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача 2000,00 грн витрат.

В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованостіпро стягнення заборгованості необхідно закрити та вирішити питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки стороною позивача подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову внаслідок задоволення вимог відповідачами після пред`явлення позову, то суд вважає, що провадження у справі слід закрити з даних підстав (про що не заперечує сторона відповідача).

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Так, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі №199/9188/16-ц, Верховний Суд зазначив, що частина 3 статті 142 ЦПК України застосовується як підстава для відшкодування судових витрат в разі, коли позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Юлії Біжко» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 р. Додатком № 1 від 14.07.2025 р. до договору про надання професійної правничої допомоги визначено права, які надаються адвокату. Додатком № 2 від 14.07.2025 визначено, що година праці адвоката становить 2000,00 грн. На 03.10.2025 здачі - приймання до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025р., згідно якого загальна вартість адвокатських послуг становить 3341,60 грн.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 3341,60 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідачів. На переконання суду, в даному випадку такий розмір витрат на правничу допомогу буде достатнім, пропорційним і справедливим, а також не становитиме надмірного тягаря для відповідачів.

Оскільки суд прийшов висновку про закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову внаслідок задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати за надання правничої допомоги на загальну суму 2000,00 грн, а саме з кожного по 1000,00 грн, оскільки солідарне стягнення судових витрат не передбачено діючим законодавством.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 137, 141, 142, 255, 256, 260, 353-354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

заяву представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Казак Єлизавети Сенергіївни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову внаслідок задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) - 1000,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) - 1000,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Роз`яснити сторонам, що у відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий: