Справа №359/4173/24
Провадження №2-др/359/64/2025
2 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
за участю представника відповідача Дев`ятки О.Г.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Дев`ятки Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком шляхом вселення,
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Дев`ятка О.Г.підтримують заяву та наполягають на її задоволенні.
Заслухавши ОСОБА_1 , її представника Дев`ятку О.Г. та дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив такі обставини.
12 вересня 2024 року ОСОБА_1 та адвокат Дев`ятка О.Г. уклали доповнення до договору про надання правничої (правової) допомоги №01/12/22 (а.с.81 т.2), яким визначили, що адвокат Дев`ятка О.Г. здійснює представництво клієнта також і в справі №359/4137/24. Також був викладений в новій редакції п.4.1. договору, яким гонорар адвоката за виконання договору може бути визначено безпосередньо в акті наданих послуг.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року(а.с.8-12 т.2) було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком шляхом вселення.

22 вересня 2025 року ОСОБА_1 та адвокат Дев`ятка О.Г. склали акт приймання-передачі наданих послуг за договором (а.с.21 т.2), відповідно до якого адвокат Дев`ятка О.Г.надав позивачу послуги: ознайомлення з позовною заявою вартістю 1500 гривень; складання та подання відзиву вартістю 9000 гривень; складення та подання заперечень, адвокатського запиту, міркувань, клопотання про проведення засідання в режимі ВКЗ, заяв про виклик свідків, клопотань про відкладення вартістю 4500 гривень; участь в судових засіданнях вартістю 4500 гривень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. Тобто вказана судова практика є незмінною.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Встановлено, що за час розгляду цивільної справи представником відповідача Дев`яткою О.Г. підготовлено та подано відзив з додатками, заперечення, адвокатський запит, заяви, клопотання, пояснення з процесуальних питань з додатками. Представник відповідача Дев`ятка О.Г. взяв участь у судових засіданнях 3 жовтня 2024 року, 6 березня 2025 року, 9 травня 2025 року, 8 липня 2025 року, 18 вересня 2025 року. Вказані обставини спростовують доводи представника позивача ОСОБА_4 про завищений розмір витрат на професійну правничу допомогу. Навпаки, вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом Дев`яткою О.Г. послугами, обсягом таких послуг та часом, витраченим адвокатом на їх виконання. Також суд враховує значення справи для відповідача, яка була особисто присутня на всіх судових засіданнях. Тому суд висновує про відсутність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, суд критично оцінює посилання представника позивача ОСОБА_4 на неможливість здійснення оплати ОСОБА_1 за послуги адвоката Дев`ятки О.Г. Зі змісту довідки про сплату гонорару від 22 вересня 2025 року (а.с.22 т.2) вбачається, що адвокатом Дев`яткою О.Г. отримано від ОСОБА_1 гонорар у розмірі 10000 гривень за представництво інтересів клієнта під час розгляду справи №359/4173/24. Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено.

Зі змісту резолютивної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року(а.с.12 т.2) вбачається, що питання про відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогузалишилось не вирішеним.

З огляду на це суд висновує про те, що з метою усунення вказаного процесуального недоліку належить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача Дев`ятки Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком шляхом вселення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500 гривень 00 копійок.

Повний текст додаткового рішення складений 6 жовтня 2025 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта