Справа № 445/1742/25
провадження № 2/445/1037/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивак В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської міської ради Львівської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд визначити місце проживання дитини сторін та розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що у них у відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вже тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вказує, що вони з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити його інтересам. Окрім того, вказав, що у шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу просив залишити проживати малолітню доньку з ним, проти чого відповідач не заперечує.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

Представник Служби в справах дітей в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2016, який зареєстрований Франківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 208, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, позивач звернувся до суду з вимогою про визначення місця проживання малолітньої дитини з ним після розірвання шлюбу.

Згідно ст. 150 СК України, батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з нормами ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Вирішуючи позов про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відсутність спору між сторонами щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини встановлена і висновком комісії з питань захисту прав дитини Золочівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області.

Більше того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем після розірвання шлюбу.

Як вбачається з копії довідки № 395, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області 14.07.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Останній має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює за нею постійний догляд та проживає разом з донькою однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, згідно акту обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проведеної в складі депутата Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, позивач фактично зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю зі своєю малолітньою донькою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у даному господарстві; утримує свою доньку та здійснює за нею постійний догляд. Згідно заключення, комісія вважає за необхідне, щоб ОСОБА_1 і надалі здійснював постійний догляд за своєю малолітньою донькою, утримував її.

У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу, малолітню дитину сторін слід залишити з батьком.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 206, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112, 150, 151, 160 СК України, суд -

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської міської ради Львівської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 17.05.2016 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 208.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06.10.2025.

Суддя В. М. Сивак