РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Споживчого товариства гаражно-будівельного кооперативу «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7 590 грн. 00 коп. та 2 684 грн судового збору.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначав, що Споживче товариство гаражно-будівельний кооператив «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» є юридичною особою з моменту його реєстрації та неприбутковою організацією. Кооператив створений з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю; забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання майна кооперативу.

Згідно з абз. 3 п. 6.3 Статуту СТ ГБК «Первомайський» член кооперативу зобов`язаний своєчасно вносити членські внески та обов`язкові платежі.

Позивач зазначає, що відповідач є власником частки гаража № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2009 та членом кооперативу.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №2 від 17.03.2014) з 01.07.2015 розмір членського внеску встановлено у сумі 50,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №2 від 07.06.2016) з 01.07.2016 розмір членського внеску встановлено у сумі 75,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №5 від 28.12.2016) з 01.01.2017 розмір членського внеску встановлено у сумі 140,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №1 від 09.12.2021) з 01.01.2022 розмір членського внеску встановлено у сумі 230,00 гривень за місяць.

Вказує, що заборгованість члена кооперативу - відповідача за 2018 рік становить 840,00 гривень; за 2019 рік становить 840,00 гривень; за 2020 рік становить 840,00 гривень; за 2021 рік становить 840,00 гривень; за 2022 рік становить 1380,00 гривень; за 2023 рік (станом на 29.06.2023) становить 690,00 гривень.

У порушення рішень правління Позивача відповідач за період з 01.01.2018 по 29.06.2023 не сплатив. У зв`язку з цим, за цей період у відповідача виникла заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 7 590 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Споживчого товариства гаражно-будівельний кооператив «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, вивчивши письмові докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Споживче товариство гаражно-будівельний кооператив «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» є юридичною особою з моменту його реєстрації та неприбутковою організацією. Кооператив створений з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю; забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання майна кооперативу.

Згідно з абз. 3 п. 6.3 Статуту СТ ГБК «Первомайський» член кооперативу зобов`язаний своєчасно вносити членські внески та обов`язкові платежі.

Позивач зазначає, що відповідач є власником частки гаража № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2009 та членом кооперативу.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №2 від 17.03.2014) з 01.07.2015 розмір членського внеску встановлено у сумі 50,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №2 від 07.06.2016) з 01.07.2016 розмір членського внеску встановлено у сумі 75,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №5 від 28.12.2016) з 01.01.2017 розмір членського внеску встановлено у сумі 140,00 гривень за місяць.

Відповідно до рішення Правління (Протокол №1 від 09.12.2021) з 01.01.2022 розмір членського внеску встановлено у сумі 230,00 гривень за місяць.

Вказує, що заборгованість члена кооперативу - відповідача за 2018 рік становить 840,00 гривень; за 2019 рік становить 840,00 гривень; за 2020 рік становить 840,00 гривень; за 2021 рік становить 840,00 гривень; за 2022 рік становить 1380,00 гривень; за 2023 рік (станом на 29.06.2023) становить 690,00 гривень.

У порушення рішень правління Позивача відповідач за період з 01.01.2018 по 29.06.2023 не сплатив. У зв`язку з цим, за цей період у відповідача виникла заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 7 590 грн.

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено Законом України «Про кооперацію».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооперативна організація - кооператив або кооперативне об`єднання; кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про кооперацію» відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з абз. 1, 2 п. 6.3 Статуту СТ ГБК «Первомайський» член кооперативу зобов`язаний: виконувати вимоги Статуту Кооперативу, рішення Загальних зборів (Зборів уповноважених) членів Кооперативу, Голови правління Кооперативу та Правління Кооперативу. Нести повну відповідальність, в тому числі і матеріальну, за їх порушення; своєчасно вносити членські внески та обов`язкові платежі.

Згідно з ст. ст. 10, 11 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Частина друга ст. 12 Закону України «Про кооперацію» визначає, що до основних обов`язків члена кооперативу відносить додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплату визначених статутом кооперативу внесків.

Таким чином, Закон покладає на члена кооперативу обов`язок сплачувати визначені статутом кооперативу внески, які відповідач виконує неналежним чином.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не оплативши у вказаний в рішенні правління строк членські внески, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7 590 грн 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 1000,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 (справа № 640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, представником позивача до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: копію договору про надання правничої допомоги №6, укладеного 14.07.2023 року між СТ ГБК «Перваомайський» та адвокатом Шнайдером С.В.; акт виконаних робіт №2 (звіт про надану правничу допомогу) за договором про надання правничої допомоги №6 від 14.07.2023, у якому зазначено вартість робіт в розмірі 1000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 14.07.2023.

Суд, враховуючи складність справи, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, приходить до висновку, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн, так як саме такий розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим, доведеним та співмірним заявленим позовним вимогам, виходячи зі складеності справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Керуючись Законом України «Про кооперацію», ст. ст. 11, 16, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-278, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Споживчого товариства гаражно-будівельного кооперативу «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Споживчого товариства гаражно-будівельний кооператив «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ» (, адреса: м. Київ, вул. Уманська, 12-А) заборгованість у розмірі 7 590 грн 00 коп., 2 684 грн судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.О. Козленко