Справа № 386/804/25
Провадження № 2/386/661/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2025 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Онуфрак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Голованівськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача за довіреністю Макарова Л.В. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №/462062 в розмірі 16 000, 00 грн., з яких 4 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 000, 00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

18.09.2025 року від відповідача надійшов до суду відзив, в якому зазначено, що відповідачка заперечує проти задоволення позовної заяви та вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач стверджує, що між відповідачкою та ТОВ «ГОУФІНГО» укладено кредитний договір №/462062 від 25.08.2021, і що після відступлення права вимоги в порядку договору факторингу (19.04.2022) права вимоги перейшли до Позивача. Водночас у матеріалах справи відсутні належні, ідентифіковані та підписані (електронним підписом) оригінали електронних документів і платіжні підтвердження, які б доводили видачу їй коштів як позичальнику та правомірність нарахувань.

На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № БН та без дати договору. При цьому, приєднаний до матеріалів справи індивідуальна частину договору про надання фінансового кредиту № БН та без дати договору не містять підписів сторін договору. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем індивідуальної частину договору про надання фінансового кредиту № БН та без дати договору такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення Відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано.

Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору оренди майна з правом викупу між сторонами.

Таким чином, Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору №/462062 від 25.08.2021, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги Позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо відступлення права вимоги (факторинг) та повідомлення боржника то позивач стверджує, що після укладення нібито договору позики між відповідачкою та ТОВ «ГОУФІНГО» права вимоги перейшли до нього в порядку факторингу (відступлення права вимоги) 19.04.2022 року. Водночас, відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж новому кредитору лише після отримання письмового повідомлення, у якому зазначено: суму грошової вимоги, що підлягає сплаті; найменування фактора (нового кредитора), на користь якого слід здійснити платіж;інші необхідні реквізити для здійснення платежу.

У матеріалах справи немає жодного доказу, що відповідачка отримувала таке письмове повідомлення або що воно було направлене належним чином. Відсутність такого повідомлення унеможливлює визначення того, що Позивач є належним кредитором у її відношенні та що вона мала обов`язок здійснювати платежі саме на його користь.

Також вказує на неспівмірність вимог та можливе незаконне/надмірне нарахування заборгованості за відсотками.

Позивач вимагає стягнення суми у розмірі 16 000 грн., що за його твердженням виникла з первісної заборгованості у 4000 грн. Очевидно, що така вимога є неспропорційною та надмірною, і суперечить принципам розумності та справедливості, закріпленим у цивільному законодавстві (ст. 16 ЦК України). Проценти нараховані за непрозорим механізмом, що суперечить принципам добросовісності та справедливості (ст. 525,526, 616 ЦК України). Наявні розрахунки сумнівні та неприйнятні як докази. Отже, навіть якщо визнається початкова заборгованість 4000 грн., підвищення до 16000 грн. є явно незаконним і несправедливим, і позивач не має права стягувати цю суму у повному розмірі. А тому просить відмовити в задоволені позовних вимог. 30.09.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що відзив відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 25 серпня 2021 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № /462062, який підписано Електронним підписом R62330.

Разом з тим, Порядок укладення договору на отримання онлайн кредиту є наступним: Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. (Щодо телефонного номеру - станом на 30.09.2025 р. в Україні відсутні обов`язкові вимоги щодо прив`язки номера телефону до паспортних даних особи яка його придбала, отже одна особа може володіти декількома сім-картами (номерами телефону) користуватися послугами зв`язку, та припинити дію номера в будь - який час), (Позичальник добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, які були відомі тільки їй (ПІБ, РНОКПП, дату народження, серію та номер паспорту) в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Звертає увагу суду що Договір було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор (міститься вкінці Договору) було направлено Позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору - +38 даний номер телефону зазначений в кредитному договорі ідентичний номеру телефону зазначеному відзиві на позовну заяву, як особистий номер телефону Одноразовий персональний ідентифікатор було введено відповідачкою у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства після чого Позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти на банківську 444111 xxxxxx 1191 - Позичальником особисто зазначена картка банку на яку йому краще перерахувати кошти.

На даний час Відповідачем не сплачено заборгованість за кредитним договором. Відповідач і надалі продовжує порушувати умови договору, тим самим порушує Цивільне законодавство. Первісним кредитором були надані додаткові докази, а саме: підтвердження перерахування/надання коштів та детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , за укладеним договором та подані Позивачем з позовною заявою. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладеного Договору: яким визначена сума кредиту в межах 4 000, 00 грн., строком на 30 днів, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Відповідно до П. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Згідно детального розрахунку заборгованості по кредитному договору, Відповідач здійснював сплату заборгованості в добровільному порядку. Таким чином Відповідач здійснював дії направлені на погашення заборгованості, це свідчить про те, що Відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти та намагався сплатити кредит. Однак по невідомим Позивачу обставинам, або в зв`язку з скрутним фінансовим становищем Відповідач перестав сплачувати заборгованість, що не є підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за Договором, яка була нарахована Первісним позикодавцем. Також слід зазначити, що згідно Кредитних договорів, підписаних Відповідачем, прямо зазначено, що Відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, зі змісту Кредитних договорів вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було. Зі змісту Кредитних договорів вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесене не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов.

Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору позики у Відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він НЕ СКОРИСТАВСЯ. Інформація надана Первісними кредиторами з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісних кредиторів. Підписавши договори, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладений договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов цих договорів. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. У відповідності до умов укладеного договору кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні договорів, а саме Позичальником при укладанні вище зазначеного договору було вказано картка банку (маска картки) № НОМЕР_1 . Також зазначає, що перерахування коштів на платіжну карту Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Відповідачем не заперечується отримання коштів згідно вищезазначеного кредитного договору та не надано доказів, що спростовують факт отримання коштів/виписки банку.

Щодо відступлення права вимоги то 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 19042022-Г (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16000,00 грн. Враховуючи те, що Реєстри боржників до Договорів Факторингу містять інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку надано було Витяги з Реєстрів боржників, що містить лише дані ОСОБА_1 , інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Крім того, з позовною заявою була надана платіжна інструкція до договору

факторингу № 29042024-1. Звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані Первинним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору факторингу. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. З моменту отримання права вимоги до Відповідача Позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та не застосовувалося жодних штрафних санкцій. Отже, позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. В судове засідання представник ТОВ «ФК» «ЄАПБ» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відзиві зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові . Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № /462062, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» надає відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 912,5% річних (п.п. 1.1., 1.2.1.3.).

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом R62330, що відповідає наведеним вище вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».

Факт отримання коштів відповідачкою підтверджується інформаційною довідкою виданою директором ТОВ « Платежі Онлайн» про те, що 25.08.2021 року на карту НОМЕР_2 було перераховано кошти в сумі 4 000, 00 грн. через платіжний сервіс «Platon». Вказаний факт не заперечує і сама відповідачка.

19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило позивачу право вимоги від відповідачки коштів за Кредитним договором № /462062 від 25 серпня 2021 року.

Відповідно до умов договору, а також Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки. До матеріалів справи залучено належні і допустимі докази про це, а тому підстав вважати, що такий перехід прав вимоги не відбувся, у суду немає.

Разом із цим, Реєстр містить відомості про заборгованість відповідачки в сумі 16 000, 00 грн., з яких: 4 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками (208 днів).

Як зазначалось вище сторонами договору кредиту узгоджено строк кредитування 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 912,5% річних, тобто 2,50 % щоденно за користування кредитом, а саме 100 грн. на день.

Отже, з дослідженого розрахунку заборгованості видно, що розрахунок заборгованості за процентами проведено поза межами тридцятиденного строку кредитування, що суперечить як умовам узятих на себе сторонами зобов`язань, так і ст. 526 ЦК України.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином сума до стягнення в частині основного боргу та процентів складає 7000 грн. (4000 основний борг + 3000 проценти). Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає закону та існуючій домовленості сторін.

Доказів погашення указаної заборгованості суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині і у такому розмірі слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1324, 75 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд у х в а л и в : Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №/462062 від 25.08.2021 року в розмірі 7 000, 00 грн., з яких 4 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1324, 75 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко