Номер провадження: 22-ц/813/2283/25
Справа № 2-4176/11
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Громіка Р.Д.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Пижика Володимира Васильовича про відвід судді Кострицького В.В. по справі за апеляційними скаргами Саламахи Вадима Володимировича, який діє в інтересах Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та адвоката Шидерової Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2024 року, ухвалену у складі судді Бескровного Я.В., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 обрано склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач): Кострицький Віталій Володимирович, склад колегії суддів: Громік Руслан Дмитрович, Назарова Марина Вікторівна.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2024 року.

В подальшому ухвалою від 05.12.2024 справу було призначено до розгляду.

01.07.2025 на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про відвід судді Кострицькому В.В..

В обґрунтування заяви, адвокат Пижик Володимир Васильович зазначив, що підстави та обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді є: порушення порядку визначення складу суду у пов`язаному провадженні тієї ж справи.

Розпорядження про повторний автоматизований розподіл справи між суддями, на переконання заявника, є неправомірними, необґрунтованими та свідчать про втручання у функціонування Автоматизованої системи документообігу суду (АСДС), що, ймовірно, було ініційовано службовими записками судді-доповідача, яким є суддя Кострицький В.В..

Синхронність та системність спроб зміни складу суду безпосередньо перед засіданням у провадженні № 22-ц/813/3692/25 .

Порушення процесуальних строків та неправомірне залишення апеляційної скарги без руху, що контрастує з поспішними змінами складу суду.

Порушення права на своєчасне подання відводу та ознайомлення з документами.

Вказує, що обставини викладені в заяві свідчать про можливе втручання в АСДС, є обставинами, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Кострицького В.В. при розгляді будь-яких проваджень у цій справі, включаючи провадження № 22- ц/813/2283/25.

За таких обставин, подальший розгляд справи під головуванням судді, дії якого викликають сумніви у законності формування складу суду, може поставити під сумнів справедливість та об`єктивність судового рішення.

Перевіривши доводи заявника про відвід головуючому судді, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частина 7 пункт 1 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права учасника справи на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 40 ЦПК України встановлений порядок вирішення заявленого відводу, згідної якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див.: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п. 49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п. 136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п. 103,107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши заяву про відвід, встановлено, що доводи адвоката про те, що розпорядження про повторний автоматизований розподіл справи між суддями, на переконання заявника, є неправомірними, необґрунтованими та свідчать про втручання у функціонування Автоматизованої системи документообігу суду (АСДС), що, ймовірно, було ініційовано службовими записками судді-доповідача, яким є суддя Кострицький В.В. є необгрунтованим, з огляду на таке.

У вказаному провадження №22-ц/813/2283/25 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 обрано склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач): Кострицький Віталій Володимирович, склад колегії суддів: Громік Руслан Дмитрович, Назарова Марина Вікторівна.

Щодо поєднаного провадження №22-ц/813/3692/25, апеляційний суд, дослідивши інформацію з АСДС «Д3» вбачає, що 02.01.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду було обрано склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач): Кострицький Віталій Володимирович, склад колегії суддів: Громік Руслан Дмитрович, Назарова Марина Вікторівна.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Пижика Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2024 року та в подальшому призначено до розгляду на 17 червня 2025 року о 09 год. 15 хв.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл справи між суддями 17.06.2025 № 3818, було здійснено перерозподіл відповідно до п. 3.12 засад використання автоматизованої систему документообігу суду з метою належної організації роботи суду, забезпечення можливості проведення судових засідань, призначених на певний час, суддя доповідач має право звернутись про заміну судді, визначеного автоматизованою системою не із числа суддів-членів складу постійно діючої колегії, у разі: якщо відповідне визначення відбулося під час перебування судді члена складу в відпустці, на лікарняному, у відрядженні; змін у персональному складі колегії (формування нового складу); якщо відбулося внаслідок очевидних помилок в налаштуваннях автоматизованої системи діловодства суду при автоматизованому розподілі справ, що призвели до порушення порядку визначення судді для розгляду справи; визначення складу суду всупереч засадам формування постійно діючих колегій з технічних причин під час автоматичного розподілу справ, переданих від апеляційного суду Одеської області.

Суддя Громік Р.Д. не може брати участь у розгляді вказаної справи, оскільки зайнятий у розгляді справ своєї постйно діючої колегії суддів та не входять до складу постійно діючої колегії суддів Кострицький В.В., Назарова М.В., Лозко Ю.П., Коновалова В.А..

У зв`язку із зазначеним, з метою дотримання строків розгляду справи та відповідно до п. 3.12 засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді було здійснено заміну судді учасника Громіка Р.Д. автоматизованою системою документообігу суду.

Крім того, на підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл справи між суддями 17.06.2025 № 3820,у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Назарової М.В., на підставі пункту 3.8 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 ( із змін. та доп.) було здійснено заміну судді учасника Назарову М.В. автоматизованою системою документообігу суду.

Щодо зазначення скаржником про розпорядження №3819, яке нібито відноситься до вказаної справи є помилковим та містить недостовірну інформацію, оскільки на підставі цього розпорядження було проведено перерозподіл судді в іншій цивільній справі.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що провадження №22-ц/813/3692/25, 02.01.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду було обрано склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач): Кострицький Віталій Володимирович, склад колегії суддів: Громік Руслан Дмитрович, Назарова Марина Вікторівна, однак в Одеському апеляційному суді працює 13 суддів замість 46 передбачених штатним розкладом, крім того судді хворіють, виїджають у відрядження, та навчання, що робить необхідним заміну суддів з метою своєчасного апеляційного перегляду, що є важливою конституційною гарантією.

Тому колегія суддів зазначає про відсутність підстав для наявності обставин для відводу судді з підстав порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Зміна складу суду безпосередньо перед засіданням у провадженні № 22-ц/813/3692/25, зумовлена найскорішим розглядом справи, та неможливістю розгляду вказаним складом.

Інші твердження адвоката в заяві про відвід колегії судді Кострицького В.В. носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Таким чином, розглянувши заяву про відвід суддів, з точки зору національного закону, а саме ст. 36 ЦПК України, та в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду, колегія суддів не вбачає суб`єктивного критерію, а саме в безсторонності суддів, а доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Кострицького В.В. та не можуть бути підставою для відводу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви адвоката Пижика Володимира Васильовича про відвід головуючого судді Кострицького В.В. - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Р.Д. Громік