ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9387/25 Справа № 213/1607/25 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Відокремлений структурний підрозділ «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року, яка постановлена суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» (далі - ВСП "ПФК КНУ"), посилаючись на те, що вона обіймає посаду викладача в основному штаті ВСП "ПФК КНУ", має кваліфікацію «спеціаліст вищої категорії» з педагогічним званням «викладач-методист». Протягом 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 навчальних років вона була відсутня на робочому місці з поважної причини відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність. На час відсутності її заняття замінялися викладачами інших предметів, через що вони вичитували свої предмети раніше завершення навчального року. У травні та червні в розкладі академічних груп почали з`являтися вільні заняття, на які адміністрація навчального закладу ставила позивачу додаткові заняття для забезпечення виконання нею навчального плану. При цьому її заробітна плата не змінювалася додатково у травні і червні їй ці заняття не обраховували і не оплачували. Порядок оплати таких додаткових годин визначений пунктом 79 Інструкції «Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», затвердженої наказом Міністерства освіти України №102 від 15 квітня 1993 року. При нарахуванні позивачу заробітної плати головним бухгалтером не дотримано зазначених вимог, а саме: не проведено корегування її навантаження з подальшою оплатою годин відповідно до вимог пункту 79 Інструкції. Тому просила стягнути з ВСП "ПФК КНУ" на свою користь заробітну плату за проведені навчальні заняття понад зменшене на підставі пункту 79 Інструкції № 102 педагогічне навантаження з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року, з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, які не враховані при нарахуванні заробітної плати, в сумі 36 671,74 грн.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» про стягнення заробітної плати закрито. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Підставою закриття провадження по справі суд першої інстанції зазначив те, що позов пред`явлено до відокремленого підрозділу КНУ, який не є юридичною особою, не може бути стороною у справі, оскільки не наділений цивільно-процесуальною дієздатністю, тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погодившись із даною ухвалою суду, представник ВСП "ПФК КНУ" Сторчеус О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати дане судове рішення з підстав порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суду було надано довіреності осіб, яким юридичною особою (Криворізьким національним університетом) делеговано право представляти інтереси цієї особи у судах з питань, пов`язаних з діяльністю ВСП "ПФК КНУ", вони є уповноваженими особами саме юридичної особи з питань, пов`язаних з діяльністю її відокремленого структурного підрозділу. На підтримання апеляційної скарги посилається на судову практику розгляду судом першої інстанції інших позовів ОСОБА_1 до ВСП "ПФК КНУ", які розглянуті по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції просить залишити її без змін

8/07 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача Сторчеус О.О. надійшла заява про розгляд справи, призначений на 07.10.2025 на 11:00 годин без участі представника ВСП "ПФК КНУ", вимоги апеляційної скарги підтримує та просить їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» для вирішення трудового спору.

Постановляючи оскаржену ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до відокремленого підрозділу КНУ, який не є юридичною особою, не може бути стороною у справі, оскільки не наділений цивільно-процесуальною дієздатністю, тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини першої та третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Судом встановлено, що Ляхова О.В. пред`явила позов до структурного підрозділу університету, який не є юридичною особою а, отже, не наділений цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Представник апелянта Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» і до суду апеляційної інстанції подала копію довіреності виданої ректором КНУ в.о. директора Відокремленого структурного підрозділу, яка уповноважує в.о. директора Коледжу представляти інтереси саме цього підрозділу, а не юридичної особи (а.с. 117).

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у постанові від 22.05.20219 у справі №676/5955/18-ц, вказавши, що апеляційний суд, який скасував рішення першої інстанції та закрив провадження у справі саме через пред`явлення позову до філії, а не юридичної особи, зазначивши при цьому, що в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених ЦПК України, апеляційний суд був позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, як і немає такої процесуальної можливості у суду касаційної інстанції.

В даній справі, суд, встановивши, що позов пред`явлено до структурного підрозділу юридичної особи, керівник якого не наділений повноваженнями представляти інтереси не тільки цього підрозділу а й самої юридичної особи, закрив провадження у справі, хоча наділений можливістю замінити неналежного відповідача за клопотанням позивача.

Матеріали даної цивільної справи не містять роз`яснення суду на адресу позивача про можливість її клопотати перед судом про заміну відповідача на належного юридичну особу та її відмови від цієї можливості.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду про необхідність закриття провадження у даній цивільній справі є передчасним, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржена ухвала скасуванню із поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367,374,376,382-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» задовольнити частково.

Ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року скасувати, цивільну справу повернути до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду та вирішення питання в порядку ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, окремому касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: