ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3294/24 Номер провадження 22-ц/814/2937/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Пилипчук Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Голубенка Володимира Петровича

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2025 року, ухвалене суддею Савченко Л.І

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 73709 грн. 94 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 грудня 2021 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mazda 626 по вул. Монастирській, 41 у м. Полтаві, порушив п. 12.1,11.3 ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Nissan X-Trail, що знаходився під керуванням його сина ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.01.2022 року у справі № 554/50/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 08.02.2022 року.

28 грудня 2021 року позивачем подано до ПАТ СК «ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, якою він повідомив страхову компанію про дату, місце, обставини, учасників, потерпілих та схему ДТП. Однак, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо, що ПАТ СК «ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» є банкротом і страхові виплати не здійснює.

12 січня 2022 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено договір № А 01/01, відповідно до якого останній взяв на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по незалежній оцінці автомобілю Nissan X-Trail 2.0, реєстр. № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , після ДТП, яке відбулося 24.12.2021 року, та визначення величини матеріального збитку.

Згідно висновку викладеного у Звіті про оцінку майна № А 01/01 від 24.02.2022 року автомобіля Nissan X-Trail 2.0, 2010 року випуску, реєстр. № НОМЕР_1 вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 152939 грн. 00 коп.

11 жовтня 2022 року позивач направив до МТСБУ заяву про ДТП, яка сталася 24.12.2021 року.

20.03.2023 року МТСБУ виплатило ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 127400 грн.

Вказує, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, величина втрати товарної вартості умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

20 лютого 2024 року між позивачем та судовим експертом-автотоварознавцем Поляниця І.В. укладено договір про проведення транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

09 березня 2024 року останнім було надано Висновок експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 08-02, яким встановлено, що ринкова вартість КТЗ Nissan X-Trail 2.0 реєстраційний номер НОМЕР_1 за умови відсутності аварійних пошкоджень та слідів їх відновлювального ремонту, на момент огляду, т.т. на дату дослідження 20 лютого 2024 року складає 554019,60 грн., а ринкова вартість КТЗ Nissan X-Trail 2.0 реєстраційний номер НОМЕР_1 за умови наявності аварійних пошкоджень та слідів їх відновлювального ремонту, на момент огляду, т.т. на дату дослідження 20 лютого 2024 року складає 487001,10 грн. Різниця між ринковою вартістю за умови відсутності аварійних пошкоджень та ринковою вартістю за умови наявності аварійних пошкоджень складає 67018, 50 гривень, що є сумою матеріальної шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу Nissan X-Trail 2.0 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка має бути відшкодована відповідачем, як винною у ДТП особою. Вартість проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 08-02 становить 6691,44 грн., що також підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 73709 грн. 94 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що різниця між ринковою вартістю за умови відсутності аварійних пошкоджень та ринковою вартістю за умови наявності аварійних пошкоджень, що складає 67018, 50 грн. є саме втратою товарної вартості транспортного засобу, оскільки саме на вказану суму зменшилася вартість транспортного засобу, що зумовлено передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей внаслідок ДТП.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у сумі 5800 грн.

Не погодившись з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2025 рокуйого в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Голубенко В.П., просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував положення підпункту «а» п. 8.6.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, згідно якого величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ, тоді як на момент дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль експлуатувався більше 11 років.

Окрім того, висновок експерта № 08-02 від 09 березня 2024 року, не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки його було проведено через два з половиною роки після ДТП та без належного повідомлення відповідача.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Ткаченко А.В. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 24 грудня 2021 року об 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mazda 626 по вул. Монастирській, 41 у м. Полтаві, порушив п. 12.1, 11.3 ПДР, а саме не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, безпечно керувати ним та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Nissan X-Trail, що знаходився під керуванням сина позивача ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.01.2022 року (справа № 554/50/22) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 08.02.2022 року (а.с.41).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 25.05.2011 автомобіль марки Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 (а.с. 13).

28 грудня 2021 року ОСОБА_2 подав до ПАТ СК «ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, якою повідомив страхову компанію про дату, місце, обставини, учасників, потерпілих та схему ДТП. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ СК «ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» є банкротом і страхові виплати не здійснює.

12 січня 2022 року ОСОБА_2 уклав з ФОП ОСОБА_4 договір № А 01/01, про проведення робіт з незалежної оцінки автомобіля Nissan X-Trail 2.0, реєстр. № НОМЕР_1 після ДТП, яке відбулося 24.12.2021 року та визначення величини матеріального збитку.

Згідно висновку викладеного у Звіті про оцінку майна № А 01/01 від 24.02.2022 року автомобіля Nissan X-Trail 2.0, 2010 року випуску, реєстр. № НОМЕР_1 вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 152939 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 00 коп. (а.с. 14-40).

11 жовтня 2022 року позивач направив до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву, якою повідомив про ДТП, яка сталася 24.12.2021 року о 8 год. 30 хв. у м. Полтава на вулиці Монастирській та просив провести відшкодування.

20.03.2023 року МТСБУ прийняло рішення та здійснило ОСОБА_2 виплату відшкодування шкоди в розмірі 127400 (сто двадцять сім тисяч чотириста) гривень 00 коп. (а.с. 43).

Позивач зазначає, що також має право на відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу, згідно ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395), згідно якої величина втрати товарної вартості умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

20 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернувся до судового експерта-автотоварознавця Поляниці І.В. з метою проведення транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

Згідно Висновку експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 08-02 від 09 березня 2024 року:

1. Ринкова вартість КТЗ Nissan X-Trail 2.0 реєстраційний номер НОМЕР_1 за умови відсутності аварійних пошкоджень та слідів їх відновлювального ремонту, на момент огляду, т.т. на дату дослідження 20 лютого 2024 року складає 554019,60 грн.

2. Ринкова вартість КТЗ Nissan X-Trail 2.0 реєстраційний номер НОМЕР_1 за умови наявності аварійних пошкоджень та слідів їх відновлювального ремонту, на момент огляду, т.т. на дату дослідження 20 лютого 2024 року складає 487001,10 грн. (а.с. 53-64).

Таким чином, різниця між ринковою вартістю за умови відсутності аварійних пошкоджень та ринковою вартістю за умови наявності аварійних пошкоджень складає 67018, 50 гривень, що на думку позивача є величиною втрати товарної вартості КТЗ та підлягає стягненню з відповідача.

Вартість проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 08-02 становить 6691,44 грн. (а.с. 65).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх доведеність та обґрунтованість.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема згідно з підпунктом "а" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП (24.12.2021) строк експлуатації належного позивачу транспортного засобу, автомобіля Nissan X-Trail 2.0, 2010 року випуску, реєстр. № НОМЕР_1 , становив більше 11 років, тому враховуючи вищевказані вимоги Методики в даному випадку ВТВ не нараховується.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 362/3680/17.

Дана обставина також врахована та вказана у звіті про оцінку майна А01/01 від 24.02.2021 складеному суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 при визначенні вартості матеріального збитку.

Окрім того, підпунктом «е» пункту 8.6.2 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Разом з тим, у висновку експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 08-02 від 09.03.2024 року зазначено, що замовником дослідження не представлено відповідного документального підтвердження факту відновлювального ремонту або заміни складових досліджуваного КТЗ. Величина ВТВ у даному випадку не нараховується.

Окрім того, колегія суддів враховує, що вищевказане експертне дослідження було проведено більше ніж через два роки з моменту ДТП, без долучення доказів відновлювального ремонту та пошкоджень, які отримав транспортний засіб в результаті ДТП, яка сталася 24.12.2021, а тому не може слугувати доказом завдання матеріальної шкоди у вигляді ВТВ саме з вини ОСОБА_1 .

Висновок місцевого суду про те, що визначена висновком експерта від 09.03.2024 різниця між ринковою вартістю КТЗ за умови відсутності аварійних пошкоджень та ринковою вартістю за умови наявності аварійних пошкоджень, що складає 67018, 50 грн. є саме втратою товарної вартості транспортного засобу не ґрунтується на вимогах закону, оскільки формула, за якою здійснюється розрахунок величини ВТВ чітко вказана в пункті 8.6.3 Методики, а саме:

де: X - коефіцієнт втрати товарної вартості, який визначається згідно з додатком 7 за співвідношеннями А і В;

С - ринкова вартість подібного непошкодженого КТЗ, грн.

Враховуючи вищевказані обставини справи та вимоги чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що в даній справі також ухвалено додаткове рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у сумі 5800 грн.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.07.2023 року у справі № 904/8884/21).

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Тобто, додаткове рішення суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору, та не може існувати окремо від нього.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2025 року, наявні підстави для скасування додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року, оскільки воно не може існувати окремо від основного рішення у справі.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За розгляд апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у сумі 1816,80 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).

Таким чином, з огляду на те, що в силу закону позивач звільний від сплати судового збору, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч.ч. 1, 4, ст. 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Голубенка Володимира Петровича задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 1816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Чумак

Судді О.І. Обідіна

Л.І. Пилипчук