Справа № 185/3498/25
Провадження № 2/185/4116/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Вакули В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 , на підставі Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2015 року по справі № 185/10988/15-ц на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши розмір аліментів у розмірі 5 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2015 року по справі № 185/10988/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2015 і до досягнення нею повноліття. Підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів є зміна у сторону погіршення матеріального стану позивача, що викликане його перебуванням під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» понад рік та, як наслідок, відсутністю доходів за означений період, та зміною сімейного стану, оскільки у 2016 році у другому шлюбі у позивача народилася друга дитина, яку він утримує.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, а також заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки майновий стан позивача покращився, а наявність нової сім`ї не є підставою для зменшення розміру аліментів. Також додала, що позивач не сплачує аліменти вже багато років та існує заборгованість.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 листопада 2015 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справа № 185/10988/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.10.2015 і до досягнення нею повноліття.

13 листопада 2015 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області виправлено описку в рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року у цивільній справі 185/10988/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини: в резолютивній частині рішення в адресі мешкання відповідача виключити «Дніпропетровська область».

Відповідно до довідки, виданої Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно з матеріалами виконавчого провадження 50140820, відкритого 17.02.2016, про виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення № 185/10988/15-ц, станом на 28.07.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 346947,88 грн.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до інформації, наданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор», ОСОБА_1 прибув до установи 09.03.2023 року. 15.03.2024 року останній звільнений з установи на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 06.03.2024 року по сплаті застави.

Суд враховує, що позивач не просить суд зменшити розмір заборгованості по сплаті аліментів чи звільнити його від сплати аліментів за певний період.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 N 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці.

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейним кодексом України передбачена можливість перегляду розміру аліментів, а не обов`язок суду зменшити розмір.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз`яснень Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно індивідуальних відомостий про застраховану особу форми ОК-5, позивач за період з січня 2025 року по квітень 2025 року отримав суму нарахованого доходу 425011,87 грн.

Враховуючи те, що позивач просить не тільки зменшити розмір аліментів, а й змінити спосіб стягнення на тверду грошову суму, вбачається що фактично розмір аліментів зменшиться: 425011,87 грн : 4 місяця х 1/4 частка = 26563,24 грн : 5000 грн = більше ніж в п`ять разів!

Враховуючи доходи позивача, навіть після відрахування 1/4 частини його доходів на сплату аліментів, його дохід значно перевищує як прожитковий мінімум, так і мінімальну заробітну плату. Позивач не надав належних та достатніх доказів зміни матеріального та сімейного становища в гіршу сторону.

Представник позивача вказує, що на утриманні позивача перебуває його неповнолітній син, але належних доказів цієї обставини не надав.

Посилання позивача на те, що сплата аліментів у повному розмірі є неможливою не доведена за допомогою належних та допустимих доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування того, що у нього на утриманні знаходиться ще хтось, можна припустити, що діти можуть опинитись у нерівних умовах, коли одній дитині буде безпідставно надано більше благ.

З матеріалів справи навпаки вбачається, що матеріальний стан позивача покращився.

З урахуванням правової позиції Верховного суду, зменшення розміру аліментів можливо виключно за наявністю однієї з підстав: 1. у разі зміни матеріального або сімейного стану; 2. погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (батьків дитини).

В позовній заяві не міститься жодних доказів на підтвердження зміни матеріального стану позивача в бік погіршення.

Сам факт наявності іншої дитини у позивача не може свідчить про наявність підстав саме для зменшення стягнутих аліментів.

З матеріалів справи вбчається, що навіть після сплати аліментів та враховуючи витрати на утримання іншої дитини у позивача залишається достатньо коштів для проживання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказана позивачем підстава для зміни способу стягнення аліментів, не дає достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд керується діючим законодавством та вважає, що рішення суду в першу чергу повинно бути в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2025 року.

Суддя М. М. Перекопський