Справа № 727/7378/25
Провадження № 2-др/727/54/25
03 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Зінич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, -
18.09.2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №727/7378/25.
У поданій заяві посилалася на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням суду від 17.09.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 41253 грн. 68 коп. та франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Вказувала, що у судовому рішення питання про стягнення судових витрат по справі в частині стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16800 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення провести без її участі. Заяву підтримала та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що витрати позивача на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог. Вважає безпідставною та необґрунтованою вартість 1 години роботи адвоката у сумі 4800 гривень, оскільки на його погляд достатньою та обґрунтованою буде 1000 гривень за 1 годину. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просив провести без його участі.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, рішенням суду від 17.09.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП відсутній, паспорт НОМЕР_1 ), проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючої в АДРЕСА_2 , відшкодування втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 41253 грн. 68 коп. та франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп. (а.с.75-78).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Під час розгляду справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на положення статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 11.12.2024 року (а.с.4), попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 13.06.2025 року, акт виконаних робіт №14/25 від 18.09.2025 року до договору №60 від 26.11.2024 року, договір №60 про надання правничої допомоги від 26.11.2024 року, прибутковий касовий ордер №14/25 від 18.09.2025 року.

Згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю 29.12.2021 року.

Відповідно до п.4.3 договору №60 про надання правничої допомоги від 26.11.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Борденюк О.В., розрахунок вартості за послуги з надання юридичної допомоги, які надаються адвокатом, становить 40% розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на дату надання послуг за 1 (одну) годину роботи адвоката.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата становить 8 000 гривень.

Тобто 1 година роботи адвоката становить 3200 гривень (8000 грн. : 40%).

Згідно акту виконаних робіт №14/25 від 18.09.2025 року адвокатом Борденюк О.В. була надана правнича допомога ОСОБА_1 у вигляді: вивчення матеріалів справи 30 хвилин 2400 гривень; підготовка позовної заяви 01 год. 30 хв. 7200 гривень; участь та представництво інтересів клієнта в судових засіданнях 01 год. 30 хв. - 7200 гривень. Загальна кількість витраченого часу 03 год. 30 хв. Загальна вартість наданих послуг 16800 гривень.

При цьому, оскільки адвокатом визначено, що нею було витрачено час на надання правничої допомоги у загальній кількості 03 год. 30 хв., а тому, з урахуванням вартості 1 години роботи адвоката (визначена договором №60), сума наданої допомоги становить 11200 гривень.

У поданій заяві відповідач заперечував проти задоволення заяви представника позивача про стягнення судових витрат з тих підстав, що витрати не відповідають об`єму виконаних робіт та належним чином не підтверджені.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу є дещо завищеними та підлягають зменшенню до 9000 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП відсутній, паспорт НОМЕР_1 ), проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючої в АДРЕСА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.