УХВАЛА

іменем України

Справа № 377/179/25

Провадження №2/377/212/25

30 вересня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на статті 21, 43, 46 Конституції України, статті 153, 173, 237-1 КЗпП України, статтю 23 ЦК України, просить стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування шкоди майнового характеру 1 745 345,00 гривень та на відшкодування моральної шкоди 1 254 655,00 гривень, всього на загальну суму 3 000 000,00 гривень.

Ухвалою судді від 17 березня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків (том 1 а.с. 165-166).

Ухвалою судді від 31 березня 2025 року після усунення недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 квітня 2025 року(том 1 а.с. 188-189).

Підготовче засідання відкладалось 30.04.2025 на 20.05.2025, 20.05.2025 на 09.06.2025 на підставі пункту 3 частини другої статті 198 ЦПК України (том 2 а.с. 1-3, 46-48); 09.06.2025 на 08.07.2025, 08.07.2025 на 22.07.2025 за заявою позивача на підставі пункту 1 частини другої статті 198, пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України (том 2 а.с. 76-77, 104-105).

22 липня 2025 року підготовче засідання відкладено на 15 вересня 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 198, частини п`ятої статті 223 ЦПК України у зв`язку з першою неявкою позивача, який не повідомив про причини неявки (том 2 а.с. 109-110).

15 вересня 2025 року у підготовчому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано докази із Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_1 (том 2 а.с. 118-119).

23 вересня 2025 року від Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання вимог суду надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 19.09.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 роки ( том 2 а.с. 124-126).

30 вересня 2025 року представник відповідача Маслій Д. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку зі смертю позивача. Вказує на те, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої його здоров`ю, а відтак вимоги пов`язані безпосередньо з його особою. Заявляючи вимогу про відшкодування шкоди майнового характеру, позивач просив відшкодувати витрати на придбання ліків та лікування у зв`язку з захворюванням, яке він пов`язував з роботою у ВП «Атомремонтсервіс», тому зазначена вимога безпосередньо пов`язана з позивачем у справі та має суто особистий характер. Такі витрати можуть бути відшкодовані відповідно до вимог статті 1195 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. З огляду на пункт 3 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема і право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Отже, якщо виплати не призначені за життя потерпілого, право на їх відшкодування не спадкується, оскільки право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, хоча і є майновим правом, але таким, що тісно пов`язане з особою, якій заподіяна шкода. Відшкодування такої шкоди покликане компенсувати витрати особи, які вона має понести для оздоровлення, тому спадкоємці не мають відношення до таких виплат як тих, що мають цільове призначення. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 09.08.2023 у справі №758/2928/29 ( провадження №61-5939св23); від 08.02.2023 у справі №760/9496/21 (провадження №61-10690св22), зазначає, якщо вимога нерозривно пов`язана з особою, яка звертається до суду, стосується її особистих прав та зумовлена завданням шкоди здоров`ю, процесуальне правонаступництво є недопустимим. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди представник відповідача зазначає, що відповідно до частини третьої статті 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя, відтак правонаступництво в частині відшкодування моральної шкоди є недопустимим. Оскільки заявлені позивачем вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві , не допускають правонаступництва, а позивач у справі помер в період розгляду справи, то провадження у справі необхідно закрити.

У підготовче засідання учасники не з`явилися, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлялись у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України.

Представник відповідача Маслій Д.О. подав до суду заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року, провести без участі представника відповідача, подане клопотання про закриття провадження у справі підтримав.

Дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, матеріали справи, необхідні для його розгляду, суд дійшов такого висновку.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи.

За правилом частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною третьою статті 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що для закриття провадження у справі після його порушення, з підстав, визначених пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України, суд повинен встановити, чи є вимога про відшкодування майнової шкоди у спірних правовідносинах безпосередньо пов`язаною з особою спадкодавця, чи має вона суто особистий характер; визначити природу способу захисту порушеного права та встановити чи допускають зазначені відносини щодо здійснення цього права правонаступництва.

У цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміють фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 ЦК України передбачено, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи, не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди ( див. постанову Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №753/15095/17 (провадження №61-16500св20), на яку також посилається Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 758/2928/19 ( провадження №61-5939св23).

Як убачається з матеріалів справи, позивач пред`явив вимоги про стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на свою користь на відшкодування шкоди майнового характеру 1 745 345,00 гривень та на відшкодування моральної шкоди 1 254 655,00 гривень, всього на загальну суму 3 000 000,00 гривень. Свої майнові вимоги позивач обґрунтовує набутою, під час виконання обов`язків трудового договору, укладеного з відповідачем, хворобою та здійсненням витрат на її лікування, придбання медичних препаратів.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки вимоги позивача про відшкодування шкоди мотивовані необхідністю відшкодування витрат, пов`язаних з набутою хворобою та її лікуванням, а отже, зводяться до відшкодування спричиненої шкоди його здоров`ю, тому пред`явлення такого позову не є способом захисту права власності, відносини щодо здійснення якого підлягають правонаступництву спадкоємцями, а безпосередньо пов`язане саме з особою позивача спадкодавця і мають суто особистий характер.

У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи, не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.

Таким чином, оскільки майнові вимоги позивача, заявлені до стягнення з відповідача, нерозривно пов`язані з особою позивача - спадкодавця, зокрема пов`язані з його правом на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а вимоги про компенсацію моральної шкоди тільки заявлені у позовній заяві та не були присуджені судом спадкодавцеві за його життя, тому вони не допускають правонаступництва, клопотання представника відповідача необхідно задовольнити та закрити провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись статтею 255 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач- Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», , адреса місцезнаходження: вулиця Назарівська, буд. 3, м. Київ) .

Ухвала складена та підписана 30 вересня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич