Справа № 509/5616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської областінадійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, від 06.10.2025 року, вищевказана справа була розподілена в моє провадження.

Ознайомившись з матеріалами даної справи, з метою виключення сумнівів у неупередженості суду, вважаю за необхідне заявити самовідвід, оскільки я особисто маю дружні стосунки як з позивачем по справі, так і з відповідачем та його батьком.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватись правил суддівської етики.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Частиною першою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені частиною 1 статті 36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право заявника на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. п. 2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді» (згідно Резолюції 2006/23 УСР ООН від 27.07.2006 року), як підстава для відводу (самовідводу) судді зазначається наявність обставин, при яких (зокрема) у стороннього поінформованого розсудливого спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» зауважив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою недопущення будь-яких сумнів щодо безсторонності, об`єктивності й неупередженості судді, впевненості громадськості у чесному процесі та підтримки довіри суспільства до судової влади, оскільки вбачається наявність обставин, які можуть викликати об`єктивно обґрунтовані побоювання в неупередженості та безсторонності судді, а тому вважаю за доцільне заявити собі самовідвід у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей.

Враховуючи, що самовідвід є вмотивованим та обґрунтованим, з метою попередження порушення вимог ч.5 ст.36 ЦПК України, що може призвести до скасування рішення, суддя вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 41 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Козирського Є.С., про самовідвід від цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей, - задовольнити.

Справу № 509/5616/25 (провадження № 2/509/3507/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей, передати до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області для повторного автоматичного перерозподілу іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Козирський