БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1029/25 провадження № 2-з/361/105/25
У Х В А Л А

«26» вересня 2025 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/1029/25 (провадження № 2/361/361/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним правочинів та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним правочинів та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської Севастопольської міських, районних у міста Києві та Севастополі державних адміністраціях), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим та виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:106, що належить ОСОБА_3 (шлюбне прізвище ОСОБА_5 ) крім як виконання судових рішень, які набрали законної сили щодо цього майна. Метою вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів, а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, суд зобов`язаний перевірити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оцінюючи надані докази, вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про витребування із чужого незаконного володіння нерухомого майна, також суд враховує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Суд вважає, що заборона щодо вчинення реєстраційних дій відносно нерухомого майна, правочини з відчуження якого оскаржуються позивачем у судовому порядку не є надмірним втручанням у право власності, оскільки лише тимчасово обмежить у праві розпорядження ним. Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки буде обмежується лише можливість розпоряджатися спірним нерухомим майном.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує негативні наслідки від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цього заходу.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 442298334 від 05 вересня 2025 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 .

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а також наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви. Необхідність застосування заходу забезпечення позову у виді заборони вчинення певних реєстраційних дій випливає з фактичних обставин, що свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/1029/25 (провадження № 2/361/361/25) задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_7 про визнання недійсним правочинів та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської Севастопольської міських, районних у міста Києві та Севастополі державних адміністраціях), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим та виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:106, що належить ОСОБА_3 (шлюбне прізвище ОСОБА_5 ).

Дані про стягувача: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

Дані про боржника: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

Дані про боржника: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Дані про боржника: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Копію ухвали направити для виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (07400, Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, 39) й для відома - учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин